74 SKOGSVARDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER IQIl. 



Till fullgörande af detta uppdrag hafva kommitterade under året 

 företagit resor till skilda försumpade trakter inom länet, upprättat kartor 

 öfver de större sammanhängande försumpningsområdena samt inkommit 

 med följande betänkande: 



»Sedan århundraden pågår, såsom förhållandet jämväl är inom ett 

 flertal andra län, alltjämt försumpning, hufvudsakligen inom mellersta 

 och sydvästra delarna af Kronobergs län, samt angränsande delar af 

 Hallands, Kristianstads och Jönköpings län, äfvensom till sistnämnda an- 

 gränsande Älfsborgs län, och följderna häraf göra sig alltmer gällande. 



Statistiska uppgifter ådagalägga, att särskildt från de län, där större 

 områden äro utsatta för försumpning, emigrationen ständigt tilltager, och 

 att så skall vara förhållandet och att detta är helt naturligt, torde ligga 

 i öppen dag, då man besinnar att genom försumpningen ej endast fram- 

 åtskridandet hämmas, utan äfven förutvarande existensmöjligheter allt- 

 mera undanträngas, hvarjämte den egentliga skogsgränsen tillbakadrifves. 



Hvad anförda förhållanden hafva att betyda i nationalekonomiskt 

 hänseende inses lätt, i det att mer och mer af vårt lands jord blifver 

 ödemark, allt efter försumpningens framskridande. 



Visserligen hafva åtgärder från statsmakternas sida träffats i syfte 

 att motarbeta dessa missförhållanden, i det att en odlingslånefond och 

 en fond för frostens minskande afsatts, för att därmed gå allmänheten 

 hjälpande tillhanda; men dessa åtgärder äro långtifrån tillräckligt effek- 

 tiva. Låt vara att ett eller annat område därigenom kan blifva förbätt- 

 radt, så lider dock oftast nedanför liggande områden så mycket mera 

 däraf, till följd af att vattenafledningen hittills endast tillgodosett de 

 lokala intressena. 



För att i berörda hänseende verklig bättring må kunna påräknas, 

 erfordras kanaler af betydande utsträckning och dimensioner, kanaler, 

 som hvarken enskild man, föreningar, socknar, härader eller län mäkta 

 förverkliga, utan är det statsmakternas oafvisliga plikt att hjälpande 

 gripa in. 



Hvad vore hela norra Tyskland eller större delen af Holland eller 

 hela Lombardiet i norra Italien, ifall ej för århundraden tillbaka stats- 

 makterna därstädes hade insett betydelsen af kanalisering och vatten- 

 reglering inom dittills obeboeliga landskap, i hvilka sedermera millioner 

 och åter millioner bygga och bo och finna sin utkomst.' 



De dyrbara arbeten, som Fredrik den store af Preussen lät verk- 

 ställa i midten af 1700-talet, hade till följd att icke allenast tyskar funno 

 sitt uppehälle och bofasta platser bereddes dem, utan äfven andra na- 

 tioners folk vandrade dit och introducerades, där bröd alstrades och bo- 

 platser skapades till välsignelse icke blott för dem själfva, utan för hela 



