7 8 SKOGSVARDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER I 9 I I . 



De hufvudsakliga orsakerna till nutida försumpningar äro följande: 

 i) Lågland skogsmark, gränsande intill i tillväxt befintlig mosse, 

 genomsyras af torfmossornas vatten, hvilket i mån af mossens tillväxt 

 såväl i höjd som hufvudsakligen i omfång tränger allt längre in öfver 

 skogsmarken, försumpande denna och skjutande skogsgränsen allt längre 

 tillbaka. Af hvitmossa öfvervuxna grofva stubbar och trädstammar äro 

 bevisen på den nu värdelösa markens forna alstringsförmåga. 



2) Genom grus och slam uppgrundas småningom de naturliga vatten- 

 afledarna, strömmar och bäckdrag, samt uppdämmas här och hvar på 

 naturlig väg genom hopade massor af trädaffall och afsättningar. 



Härigenom tvingas vattnet in öfver närgränsande, lågbelägna skogs- 

 marker, inom hvilka skogstillväxten sänkes i förhållande till försump- 

 ningens utbredning och intensitet. 



3) Skogsmark kan äfven försumpas och blifva fullkomligt otjänlig 

 till skogsbörd utan att stillastående vatten behöfver genomsyra densamma. 

 I sådana fall bär människan uteslutande skulden därigenom, att hon å 

 lågliggande områden med högt grundvatten eller å starkt kapillär mark- 

 låter det efter afverkningen uppkomna skogsaffallet i form af toppar, 

 grenar och spånor i tjocka lager ligga kvar på marken samt därigenom 

 hindra skogens återinflyttning på den afverkade lokalen. Det marktäc- 

 kande skogsaffallet uppsuper under dess förmultningsprocess stora vatten- 

 mängder, kvarhåller tjälen under längre tid i marken och förhindrar 

 vattenutdunstningen och därigenom markens torrläggning. Härigenom 

 uppstår en kall och sur jord. Och verkningarna häraf yppa sig snart, 

 i det att fuktighetsälskande grenmossor (Hypna och Hylocoriiia) samt 

 gaffeltandsmossor (Dicrana) börja uppspira mellan det multnande skogs- 

 affallet. 



Till dessa sällar sig björnmossan (Polytrichum), som bildar tufvor 

 och mattor, och snart synas de första kolonierna af rödmossan (Spha- 

 num). Dessa sumpmossor utveckla sig hastigt, öfverväxa skogsaffallet 

 och förvandla skogsmarken till en grund försumpning, hvilken, såvida 

 icke särskilda åtgärder till torrläggning vidtagas, blir otjänlig till fram- 

 tida skogsbörd. 



4) Mångenstädes undergår själfva skogsmarken förändringar under 

 inverkan af kemiska krafter. Denna företeelse är hittills allt för litet 

 studerad och skulle — såvida lokalundersökningar företoges — mången- 

 städes leda till en efter omständigheterna särskildt afpassad skogshus- 

 hållning. 



Å plana skogsområden med naturligt högt grundvatten undergår 

 den förut porösa och genomsläppliga alfven en småningom skeende för- 

 tätning genom fria humussyrors förening med de järnsalter, som finnas 



