102 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 191I. 



En del af de brända arealerna å Kasens m. fl. gårdars utmark, å 

 Aspångsfjället, till Jordhammar och i Partilled besåddes under hösten 

 med cirka 700 kg. björkfrö, som styrelsen låtit insamla. 



De enskilda skogarnas inom landstingsområdet 

 tillstånd och skötsel. 



Den skogbärande marken torde uppgå till ungefär 130,000 hektar. 

 Impediment i form af mossar och kärr obetydliga. Likaså arealen för- 

 sumpad skogsmark. Smärre lokala försumpningar dock talrika. De kala 

 bergen inom länet torde upptaga en areal af minst 125,000 hektar. 

 Ljungmarkerna 100,000 hektar. 



Skogarna äro hufvudsakligast bestående af gran och tall, det först- 

 nämnda trädslaget öfvervägande. Växtligheten varierar från synnerligen 

 god sådan hos de bestånd, som växa i dalsänkornas bördiga jordmån, 

 till medelmåttig och dålig hos de å höjdernas tunna jordlager växande. 



Tallen synes i allmänhet icke inom länet på långt när få den vackra 

 växtform, som man påträffar inne i landet. Den blir kortvuxen och 

 grenig. I samband härmed må ytterligare framhållas den beklagliga 

 omständighet, som är känd från flera andra län, att en mängd bestånd 

 finnas, uppkomna efter tyskt frö. Desamma äro under all kritik, och 

 söker skogsvårdsstyrelsen vid alla lämpliga tillfällen få ägarna af dylika 

 bestånd att successive hugga ned dem för att plantera andra trädslag 

 i stället. 



Rörande ljungmarkerna torde icke heller detta berättelseår vara 

 nödigt rekapitulera deras beskaffenhet och uppkomst m. m., utan torde 

 få anses allmänt kändt, hvad styrelsen härom i ett par föregående be- 

 rättelser omnämnt. 



Styrelsen söker nu i mån af tillgängliga medel med all makt be- 

 främja skogsodlingen på dessa degenererade och föga om ens något af- 

 kastande marker. Styrelsens arbete är i det hänseendet synnerligen an- 

 genämt, att det omfattas med lifligt intresse och förståelse från kalmarks- 

 ägarnas sida. För hvarje år kan spåras ett bestämdt ökadt intresse och 

 i samma mån ökade anspråk på hjälp i olika former från det allmänna, 

 i detta fallet skogs värdskassan. Här inträffar emellertid det sorgliga, att 

 i samma mån, som uppgifterna och arbetsfälten för skogsvårdsstyrelsen 

 i väsentlig grad ökas och utvidgas, i samma mån — icke, som varit att 

 hoppas, ökas skogsvårdsstyrelsens penningmedel — utan minskas de- 

 samma istället. (Anslaget till skogsodlingens befrämjande har exempel- 

 vis minskats från 20,000 kr. till 17,212 kronor.) 



Det har gått så långt, att skog,svårdsstyrelsens personal måst hindra 



