GÄFLEBORGS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE. 253 



Förbindelser, afsedda att pä frivillighetens väg betrygga erforderliga 

 skogsvårdsåtgärder, hafva utfärdats i 22 fall. 



Syner i eiiligliet med § 2 i skogslagen. Från år 19 10 lågo 12 st. 

 förordnanden om syn enl. § 2 af skogslagen kvar hos vederbörande jäg- 

 mästare såsom ofullbordade. Orsaken därtill var det under ig 10 års 

 höst inträffade ovanligt rika snöfallet. Skogsvårdsstyrelsen har hos 

 Kungl. Maj:ts befallningshafvande under år 191 1 begärt syn på 30 st. 

 .skogar inom olika delar af länet. Af ofvan nämnda 42 st. anmälda 

 och förordnade syner äro 27 st. verkställda. Protokollen öfver desamma 

 inkommo så sent under året till skogsvårdsstyrelsen, att öfverenskom- 

 melser hunnit träffas endast i 2 fall. Öfriga 25 st. fullbordade och 15 

 st. ofullbordade syner öfverföras till år 191 2. 



Ofverenskomnielser äro träffade i två fall under året. 



Vid expeditionen hafva under året behandlats 2,330 akter. Däri 

 äro då ej inberäknade länsskogvaktarnas månadsrapporter, resejournaler 

 och dylikt, expedierandet af blanketter, tryck och dylikt, och skrifvelser 

 af mindre viktig art, ej heller skrifvelser som beröra kassan. 



Skogsvårdsstyrelseiis tjänste- och tillsyningsinän hafva under året 

 varit desamma som under 19 10, nämligen i länsjägmästare, i sekrete- 

 rare och ombudsman, i bokhållare och kassör, 8 länsskogvaktare och i 

 länsskogvaktare anställd såsom verkmästare vid fröklängningsanstalten, 

 föreståndare vid plantskolan vid Sunnerstaholm, dikningsledare och under- 

 lärare vid kolareskolan. 



De enskilda skogarnas tillstånd och skötsel. 



För den ytlige och mindre eftertänksamme betraktaren synes nog 

 kanhända de enskilda skogarnas tillstånd och den skötsel som ägnats 

 dem ej hafva undergått några märkbara förändringar till det bättre 

 under år 191 1. Men det ligger ju i hela skogshushållningens karaktär, 

 att den ej kan uppvisa hastigt verkande förbättringar. Dessutom äro 

 ju arbetena förlagda till spridda ställen inom ett helt län och falla 

 därför ej så lätt i ögonen som om de voro sammanförda till en kon- 

 centrerad yta. 



För den åter, som sett den skötsel och den omtanke, som bestods 

 länets enskilda skogar före skogslagens tillkomst och som följt de för- 

 ändringar i det allt mera uppväxande intresset för skogsvård och arbetet 

 för att åstadkomma en förbättrad skogsskötsel, framstår skillnaden så 

 mycket större och tydligare. 



Att det understöd som skogsvårdsstyrelsen utgifvit har bidragit till 

 dessa förbättringar torde vara otvifvelaktigt. Under året har skogsvårds- 



