296 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 1911. 



har emellertid icke undgått styrelsen. Detta är ocksä ett af skälen, hvarför 

 Styrelsen icke minst under det sista verksamhetsåret haft sin uppmärk- 

 samhet riktad på förevarande spörsmål, hviiket fortfarande är föremål 

 för styrelsens särskilda beaktande. 



Styrelsen anser sig i detta sammanhang böra yttra några ord i an- 

 ledning af ett synnerligen skarpt angrepp, som under berättelseåret blifvit 

 genom tidningspressen riktadt mot styrelsen från en af länets största 

 skogsägare, doktor Frans Kempe. Att närmare redogöra för de förhål- 

 landen, som föranledt detta angrepp, skulle blifva allt för vidlyftigt och 

 torde näppeligen vara erforderligt. Anmärkningen hänförde sig till på- 

 ståendet, att styrelsen skulle i visst fall velat tvinga skogsägaren att 

 borttaga dålig skog, under det att styrelsen i ett annat fall förbjudit 

 afverkning af sådan. Detta innebure enligt anmärkarens förmenande ej 

 allenast en märklig inkonsekvens af styrelsen, utan ock ett öfverskridande 

 af styrelsens lagliga befogenhet. 



Styrelsen, som icke ansett sig böra ingå i svaromål genom dags- 

 pressen, tillåter sig här allenast anmärka, att de framställda påståendena 

 uppenbarligen äro fullständigt ogrundade, dä styrelsen aldrig ifrågasatt 

 borttagande af skog å de afsedda hyggestrakterna, utöfver hvad som är 

 att hänföra till nödig hyggesrensning, än mindre gifvit något åläggande i 

 sådant syfte. Anmärkaren måste uppenbarligen hafva gjort sig skyldig 

 till något missförstånd, och enda förklaringsgrunden härtill har synts 

 styrelsen vara att han förväxlat synenämnden, hvilkens protokoll verkligen 

 innehåller förslag till borttagande af den efter afverkningen kvarstående 

 skräpskogen, med skogsvårdsstyrelsen. Detta förslag har emellertid 

 aldrig i nu berörda del upptagits af styrelsen. 



Sedan den fråga, hvilken föranledt denna kritik öfver styrelsens 

 verksamhet, numera blifvit mellan parterna ordnad, torde flera ord icke 

 böra spillas pä densamma. Dock anser sig styrelsen icke kunna under- 

 låta att gifva uttryck åt sitt beklagande öfver, att ett sådant angrepp 

 på styrelsen kunnat offentligen ske, hviiket — åtminstone så vidt sty- 

 relsen förmår döma — saknat hvarje grund. 



Sollefteå i augusti 191 2. 



A skogsvärdsstyrelsens vägnar: 

 Harald 'Wedholm. 



Per Oditian. 



