182 N. K. Nordenskiöld. 



I årligt medeltal är olikheten endast fem minuter; om Mars månad undan- 

 tages, så uppgår den aldrig till en halt" timme. Under Maj, Juni, Juli och 

 Augusti är meteorologiska dagen längre i Hammarland än i Helsingfors, un- 

 der de öfriga månaderna kortare. Största positiva ditferenser påträffas under 

 dagjemniugstiderna. 



Från tab. H eller Hl skulle man väl lätt kunna bestämma tiderna för 

 lägsta temperaturens inträffande, men uppgifterna häröfver blefve dock ganska 

 osäkra, emedan alla natt temperaturer äro interpolerade. 



Tiderna för inträffandet af dygnets högsta värme har jag ansett erhål- 

 las säkrast om de beräknades från tab. I med uteslutande af observationerna 

 kl. 7 f. m. och 9 e. m. Erfarenheten från orter der temperaturen blifvit 

 observerad hvarje timme af dygnet lärer nemligen, att den del utaf dygnets 

 värmelinie, som bestämmes utaf temperatureraa kl. 9 f. m., 12 m., 2 e. m. 

 och 7 e. m., i allmänhet är konkav emot abskiss-axeln; deremot undergår 

 linien merendels sina inflexioner emellan kl. 7 f. m. och 9 f. m., samt 7 e. 

 m. och 9 e. m., det vill säga ändrar under dessa timmar sin krökning, så 

 att den från konvex blifver konkav och tvertom från konkav blifver konvex. 

 Då uppå den förstnämnde delen ej finnes någon inflexionspunkt, kan den 

 beräknas medelst en enkel linear funktion. Antages temperaturen / afhäugig 

 utaf tiden x genom eqvationen: 



t = a + bx + cx'^ + dx^ (II.) 



och göres kl. 2 e. m. till utgångspunkt för tidberäkningen, för hvilken eu 

 timme tages såsom tidsenhet; så befinnes: 



a = (II.) 



