218 Hugo Gyldén. 



och det är just värdet af sådana differenser, hvilkas kännedom är nödig för 

 att sammanbinda vid olika tider observerade lägen af en himlakropp. Af 

 denna orsak har jag till en början ansett införandet af argumentet % i st. 

 för c för ett nog vigtigt steg i störingstheorien och att för det första hufvud- 

 vigten bör läggas på uppsökandet af möjligast lämpliga methoder för be- 

 stämningen af koefficienterna. Man kan visserligen utan svårighet framlägga 

 flere sådana methoder, men det är dock ej så alldeles lätt att urskilja dem, 

 hvilka enklast leda till målet. 



Vill man dock äfven härleda uttryck för störingarnes absoluta värden, 

 så erfordras härtill ännu att kunna analytiskt summera uttrycken I -|- cos Zj -j- . . . 

 o. s. v. För sådana summationers utförande äro dock åtskilliga förarbeten 

 erforderliga, af hvilka jag denna vår inlemnat ett till Kongl, Vet. Akad. i 

 Stockholm med titeln „Om periodiska funktioners summatiou". Det återstår 

 i afseende på detta thema dock ännu åtskilligt innan alla svårigheter skola 

 kunna anses vara öfvervunna. 



För att i någon mon visa huru ett exempel af ett temligen svårt fall, 

 behandladt i enlighet med den ofvau antydda methoden gestaltar sig, skall 

 jag anföra ett sådant. Detsamma hänför sig till de störingar, som den 

 Enckeska kometen lider af Jupiter i den delen af sin bana, som begränsas 

 af excentriska anomalin êo^l46°5'. 3 och afelium. De numeriska räknin- 

 game härtill hafva blifvit utförda af Dr. v. Ästen och skola, såsom jag tror 

 mig veta, inom kort med tillbörlig utförlighet blifva offentliggjorda i Peters- 

 burger Akademiens mémoirer. Det torde derföre vara nog att här anföra de 

 slutligen funna värdena för koefficienterna «i, «, o- s. v., hvarvid jag endast 

 utsätter en decimal af sekunden, ehuru räkningen blifvit utförd sålunda att 

 äfven den andra decimalen bör kunna anses vara temligen säker; slutligen 

 bör nämnas att dessa koefficient hänföra sig till störingen af medelanomalin, 

 eller enligt Hausens beteckning nôz. 



al b^ a- b- a^ b^ a* b* a^ h^ 



O — lo'.G " — 4^'.b " — l'.'l " -f Ö'.O " + o'. O 



