300 N. K. Nordenskiöld. 



der (i betyder dygnets medeltemperatur, h timmen vid hvilken temperaturen 

 T^ förekommer, samt t/, u", ti", och v, v", v" konstanter, hvilkas sannolikaste 

 värden under kalkulen bestämdes. Om differenserna emellan de enligt denna 

 formel för kl. 12 — 6 om natten beräknade temperaturer och de interpolerade 

 nattemperaturerna befunnos vara större, än hvad de antagligen kunde vara, 

 på grund af jemförelsen emellan de beräknade och de observerade tempera- 

 turerna för dygnets öfriga timmar, så beräknades en ny periodisk formel, 

 hvarvid de enligt den första formeln beräknade nattemperaturerna antogos, i 

 stället för de vid första Interpolationen funna nattemperaturerna. Detta Häll. 

 STRÖMS sätt att beräkna sina observationer har emedlertid icke vunnit odeladt 

 bifall bland andra vetenskapsmän. Döve har flere gånger anmärkt, att i fall 

 man från observationer, som äro afbrutna under natten, vill beräkna de san- 

 nolikaste värdena, så bör man genomföra räkningen strängt i öfverenstäm- 

 melse med minsta qvadratmetoden, och icke tillåta sig att betrakta några 

 interpolerade värden såsom funna genom observation, i ändamål att genom 

 erhållandet af aequidistanta observationer kunna förenkla minsta qvadratme- 

 todens tillämpning uppå den periodiska funktionen. Vessélofski *) anför icke 

 de af Hällström för Helsingfors beräknade månatliga medeltemperaturerna, 

 utan beräknar sådana från Hällströms observationer kl. 9 f. m. och 9 e. m., 

 med förkastande af de öfriga femton observationerna under dygnet; och på 

 enahanda sätt äro de medeltemperaturer för Helsingfors beräknade, som 

 blifvit upptagna af Döve uti hans ryktbara arbeten öfver månadsisotermerna 

 samt öfver de icke-periodiska temperaturförändringarna. Slutligen har Döve **) 

 påpekat, att man iakttager skillnader af i medeltal inemot två timmar 

 emellan Hällströms bestämningar af tiderna för inträffandet af dygnets lägsta 

 värme i Helsingfors och de uppgifter öfver samma tider, hvilka framställa 

 sig från Nervänders observationer vid magnetiska och meteorologiska obser- 

 vatoriet. Härom och om Hällströms slutsats, att tiden för dygnets lägsta 

 värme icke vanligtvis inträffar strax före solens uppgång, såsom man i all- 

 mänhet antager, yttrar sig Döve: „Der von ihm begangene Fehler beruht 

 wahrscheinlich darauf, dass er dies Minimum auf eine viel zu frühe Stunde 

 verlegte und demnach die anderen Stunden interpolirte. So schätzbar daher 

 auch die von ihm mit so bewundernswürdiger Consequenz angestellten 



*) „Tabellen über mittlere Temperaturen im Russischen Reiche". 



**) „üeber die täglichen Veränderungen der Temperatur der Atmosphäre". Zweite 

 Abh. p. 109 i Abh. d. k. Akad. d. Wiss. zu Berlin aus d. Jahre 1856. 



