344 F. J. WiiK. 



ligt. De innehålla både svart och hvit glimmer, hvilket såsom ofvanfdr 

 blifvit näinndt synes vara karakteristiskt för den med gneis eller skiffer i 

 intim beröring stående skiffriga porfyrgraniten. Vidare äro glimmerlamel- 

 lerna äfven här likasom i gneisgraniten i allmänhet icke så sammanhängande 

 som i den egentliga gneisen utan utbildade såsom mera isolerade fjäll eller 

 flasor, hvarigenom äfven parallelstrukturn ofta blir tydligt linear. Slutligen 

 bör, såsom ett kriterium på den eruptiva naturen hos dessa porfyroidbild- 

 ningar, anmärkas, att den skiktning, som de tyckas förete, vid närmare på- 

 seende befinnes vara blott skenbar, alldenstund de särskilda pseudoskikterna 

 icke visa någon olikhet i petrografiskt hänseende: den är således blott att 

 betrakta såsom ett förklyftningsfenomen. 



Såväl de granitartade som de syenitartade inlagringarna i gneisen stryka 

 tvärsöfver dalen i NO-lig riktning, hvilken riktning är den allmänna hos 

 gneisen, ehuru med små variationer i ONO och NNO. Häraf synes, att 

 den på sina ställen ganska breda dal, hvari Toccia-floden flyter är fullkom- 

 ligt oberoende af gneisbildningens stratigrafiska förhållande, och måste så- 

 ledes hafva uppstått långt efter gneisstraternas aflagring och uppresning d. 

 v. s. under upphöjningen af sjelfva alpkedjan i sin helhet. 



Alla förhållanden tala nemligen för, att vi noga böra göra skilnad mel- 

 lan dessa tvenne omständigheter : uppresningen af de primitiva gneisstraterna 

 och uppresningen af Alpkedjan i sin helhet; och beträffande åter den förra, 

 hafva vi att söka dess orsak i gneisgraniten, hvilken anträffas mellan Domo 

 d'Ossola och Marzo i större massor, och hvaraf de ofvannämnda porfyroi- 

 diska gångbildningarna äro att betrakta endast såsom utliggare. I böljan 

 omvexlar gneisgraniten med gneis, delvis glimmerskifferartad, stundom äfven 

 hornblendehaltig, hvilken icke sällan innehåller såväl svart som hvit glim- 

 mer, och sålunda väl till en del är att betrakta såsom en glimmerrik gneis- 

 granit, till en annan del åter såsom deri inlägrade brottstycken ; dessa gneis- 

 inlagringar, hvaribland äfven förekomma lager af en finkornig kalksten, 

 hafva allt fortfarande NO-lig strykning med stark SO-lig stupning. När- 

 mare Marzo blir gneisgraniten mera likformig; den är här i allmänhet till 

 färgen hvit, delvis porfyrartad samt skiktartadt förklyftad i stycken, stående 

 likasom skiffern nästan vertikalt. På andra sidan om Marzo blir deremot 

 skiffringsriktningen plötsligt horizontel eller föga lutande, hvarvid bergarten 

 tillika blir mera glimmerrik, men innehåller fortfarande såväl hvit som svart 

 glimmer äfvensom hvit fältspat, som betingar dess ljusa färg. Den måste 

 derföre betraktas såsom en skiffrig granit men t. f. af den olika skiffrings- 

 riktningen tillhörande en annan formation än den med vertikal skiffring. 



