Iakttagelser under en geologisk resa i Tyrolen och Schweiz. 345 



Såsom af kartan synes fortgår gränsen mellan dessa tvenne bildningar („gneis 

 vertical" och „gneis peu incliné") från Marzo vid Simplon vägen österut 

 ända till Biasca vid St. Gotthardsvägeu. Vid Marzo böjer sig äfven vägen, 

 som åtföljer Diveria elfven, åt vester, och så vidt man ned från den djupa 

 dalsänkningen kan skönja synes det på sina ställen som om den lutande 

 gneisgraniten skulle hvila öfver den vertikalt stående, i det att den sednare 

 synes här och der invid vägen, under det att den förra höjer sig deröfver. 



Vid Iselle blir den gneisartade granitens skiffrighet delvis otydlig ge- 

 nom fältspatens och qvarzens öfverhandtagande öfver glimmern, och slutli- 

 gen öfvergår den i den s. k. Alpgraniten (protogin), som på kartan är fram- 

 ställd såsom intagande sträckan mellan Gondo och Simpeln, dock blott på 

 norra sidan af vägen; den södra intages af dolomit, hvilket sannolikt beror 

 på en förkastning. Den öfverensstämmelse, som förefinnes mellan den gneis- 

 artade graniten med lutande skiffring samt denna protogingranit såväl i pe- 

 trografiskt som stratigrafiskt hänseende äfvensom den omärkliga öfvergången 

 dem emellan äro tillräckliga skäl för att betrakta dem såsom en och samma 

 eruptiva bildning. 



Vid Simpeln finner man orsaken till skififergranitens flacka skiffring. 

 Redan vid den första anblicken deraf förmodade jag. att denna orsak vore 

 att söka uti det tryck som åstadkommits af vissa, sedermera förstörda meta- 

 morfiska lager, hvilka ursprungligen hvilat ofvanpå graniten. Att ett sådant 

 tryck i sjelfva verket måste hafva förorsakat den skiffriga strukturn hos 

 protogingraniten finner man vid Simpeln. Här ser man nemligen densamma 

 öfverlagrad af gneis, som omvexlar med dolomitlager, och som längre fram 

 öfvergår i glimmer- (resp. chlorit-) skiffer. Skikterna hafva nedtill en lut- 

 ning af 45" ung. men blifva upptill mera flacka^, så att de tydligen böja sig 

 öfver granitmassan. 



Förhållandena synas här vara fullkomligt enahanda med dem vid M. 

 Rosa att döma af de profiler, som häröfver blifvit upprättade af A. Schlag- 

 intweit (Neue Unters, über die Geol. der Alpen p. 149 o. f ). Enligt dessa 

 utgöres denna väldiga bergmassa hufvudsakligen af gneis, hvars skikter i 

 midten äro i det närmaste horizontela, men mot sidorna blifva mera utåtlu- 

 tande, hvarigenom en dom- eller hvalfformig lagring uppkommer. Men denna 

 „gneis" är, såsom beskrif ningen deröfver utvisar, ingenting annat än h vad 

 som ofvanföre blifvit betecknad såsom skiffrig granit. Den framställes nem- 

 ligen (1. c. p. 150) såsom utgörande en fältspatsrik granitisk blandning med 

 hvit Orthoklas, stundom afsöndrad i större tvillingskristaller samt mörk glim- 

 mer, stundom blandad med silfverhvit. Ofvanpå denna gneisartade granit 



