Iakttagelser under en geologisk resa i Tyrolen och Schweiz. 351 



iakttaga en analog- metamorfos af glimmerskiffer i gneis. Fortsättningen af 

 den kristalliniska skitfern vid Furca anträffas straxt norr om Andermatt, så- 

 som man kan sluta till af den här förekommande glimmerskiflferns ONO-liga 

 strykning. Men icke långt derifrån vid Urnerloch finner man åter en myc- 

 ket karakteristisk protogingrauit, hvilkeu fortsattes ända till Wiler, således 

 intagande en större terräng, än som på kartan angifves. Såsom man af 

 denna kan sluta till, sammanhänger denna protogingrauit utan tvifvel med 

 den vid Aletsch- och Rhôuegletscherna förekommande. Den är mer eller 

 mindre tydligt skiffrig i allmänhet i ONO-lig riktning, icke skiktad men med 

 flackt lutande förklyftning. Glimmern är delvis ersatt af ett grönt, talk- 

 eller chloritartadt mineral. Utom den hvita fältspaten förekommer äfven en 

 gul. Mörka konkretionsartade bildningar förekomma här och hvar med por- 

 fyrartadt afskild fältspat. 



Norr om protogingraniten mellan Wiler och Amstäg följer en tät, grå- 

 aktigt grön, skiffrig bergart, snarlik hälleflinta, och öfvergående i en talk- 

 eller chloritskifferart, som delvis innehåller fältspat. Skikternas stryknings- 

 riktning är densamma som söder om protogingraniten, lutningen i allmänhet 

 starkt sydlig, men stundom äfven nordlig, hvaraf man kan sluta till böjnin- 

 gar hos skiktsystemet. De talkhaltiga skifferskikterna fortfara ända till 

 den kristalliniska centralzonens nordliga gräns vid Klus, men redan vid Si- 

 linen ser man på den höga dalväggen den nordliga kalkzonens Juraforma- 

 tion i flacka, bugtiga skikter hvila på de uppresta metamorfiska skiffer- 

 skikterna. 



Innan jag lemnar den kristalliniska centralzonen i Schweiz vill jag på- 

 peka ännu en analogi mellan de schweiziska och sachsiska geologiska för- 

 hållandena, nemligen den emellan Mont Blancs protogingneisgranit-massiv 

 samt den egendomliga stockformiga gneisbildningen vid Miinchberg i Ober- 

 Franken, hvilken sistnämnda blifvit undersökt af Hoffman, v. Herder, Cotta, 

 Naumann m. fl. Af dessa undersökningar framgår, att denna gneismassa, 

 som ligger i den SV-stra förlängningen af den ofvannämnda granulitstocken, 

 bildar en bassinformig inlagring i den devoniska formationen, i det att den 

 på ena sidan hvilar omedelbart derpå, på den andra är afskild derifrån ge- 

 nom en zon af kristallinisk skiffer. Likaså ligger Mont Blancs protogin- 

 massiv i den SV:stra förlängningen af Berner Alpernas protogingrauit, och 

 såsom den af Schlagintvveit efter Studer's, Saussure's, Favre's undersöknin- 

 gar uppgjorda ideala profilen visar, hvilar den vid gränserna uppå sedimen- 

 tära (jura) skikter, på ett ställe dock skild derifrån genom en kristallinisk 

 skifferzon. Till denna stratigrafiska likhet kommer äfven en petrografisk, i 



