Iakttagelser under en geologisk resa i Tyrolen och Schweiz. 355 



del af den centrala Alpzonen, af hvilka den förra söderut öfvergår i gneis, 

 hvaraf största delen af denna trakt synes utgöras. 



Ehuru nu visserligen för närvarande en närmare begränsning af de 

 särskilda metarborfiskt-kristalliniska formationerna icke kan uppgifvas, så 

 framgår dock af hittills anställda undersökningar, att verkligen en tredelning 

 af dessa bildningar är den naturligaste och lämpligaste, och vi hafva såle- 

 des att till de laurentiska och huroniska formationerna foga ännu en tredje. 

 Det namn, som af Hunt blifvit valdt för den af honom i Appalacherna upp- 

 dagade tredje metamorfiska bildningen (Systeme de terre neuve) kan icke 

 gerna användas såsom en allmän benämning, såsom icke rätt öfverensstäm- 

 mande med den geologiska nomenklaturen i allmänhet. Deremot synes mig 

 namnet takonisk vara mera lämpligt för denna bildning, ett namn, som af 

 Emmons redan år 1842 blifvit användt för en till sin ålder något obestämd, 

 sannolikt försilurisk bildning öster om Hudson floden. Det har sedermera 

 haft en flerfaldig bemärkelse. Så användes det t. ex. af de norska geolo- 

 gerne i samma bemärkelse som namnet cambrisk. Dock motsvaras den 

 egentliga cambriska formationen (primordialzonen) tydligen blott af den öfre, 

 fossilförande delen (et. 2) utaf densamma; den undre delen (et. 1 eller den 

 s. k. sparagmitetagen) måste såsom saknande fossilier betraktas såsom azoisk 

 och blir sålunda en eqvivalent bildning till den ifrågavarande tredje länken 

 i den primitiva formationsserien (urlerskiffer-formationen) i Alperna och Sach- 

 sen> då det af Kjerulf s. k. grundfjället tydligen innefattar både den lau- 

 rentiska och huroniska formationen. Detta bestyrkes af Törnebohms iaktta- 

 gelser vid Mjösen (Geol. Föreningens i Stockholm förhandlingar 1872 p. 

 9), hvaraf framgår, att härstädes under den egentliga sparagmitetagens qvar- 

 zit och konglomerat ännu ett vidsträckt system af mörk, delvis alunskiffer- 

 artad lerskiffer med kalkstenslager förekommer. Äfven i fjällryggen mellan 

 Östersund och Levanger har Törnebohm (Öfv. af Vet. Akad. Förh. 1872 

 p. 3) funnit bildningar analoga med de norska och hvilande såväl under 

 som öfver de siluriska. *) Ett motstycke till sparagmitbildningen i Norge 



*) Sa vidt man af den meddelade profilen kan döma äro de af denne författare såsom 

 postsiluriska metamorfiska skikter betecknade kristalliniska bildningarna, „Seve"- och „Köli"- 

 grupperna, tydligen analoga med de öfver sedimentära skikter i Schweiz och annorstädes 

 liggande kristalliniska bildningarna och äro väl likasom dessa äldre (primitiva), men genom 

 sednare skeende omkastningar skjutna öfver de sedimentära. Likheten mellan Areskutans 

 kristalliniska skifferbildningar och de vid Miinchberg och Mont Blanc är ögonskenlig. Att 

 betrakta dem såsom yngre metamorfiska är att göra sig skyldig till samma öfverdrift som 



