Vid utarbetandet af en systematisk anordning af mineralierna, hvarmed jag- 

 redan en längre tid varit sysselsatt, har jag blifvit föranledd att försöka upp- 

 ställa en sådan äfven af de kemiska elementerna. Då jag emellertid ser 

 mig nödsakad att tillsvidare uppskjuta afslutandet af nämnda mineralsystem, 

 har det dock synts mig icke vara olämpligt att lemna följande preliminära 

 meddelande om elementarsystemet, hvilket kommer att tjena såsom grundval 

 för det förra. 



Mineralierna kunna såsom bekant särskiljas i metalliska och icke-metal- 

 liska, men dessa äro ej skarpt skilda utan öfvergå i hvarandra genom de 

 half metalliska. I en gruppering af de kemiska elementerna, sådan att den 

 kunde läggas till grund för ett mineralsystem, måste en motsvarande indel- 

 ning iakttagas, och det visar sig nu, att denna står i ett sådant samband 

 till atomförhållandena, att man häraf ledes till den förmodan, att den äfven 

 för elementerna är naturenlig. 



Försök att anordna elementerna i enlighet med deras atomvigter hafva 

 tillförene blifvit gjorda af T). Mendeleje/f (Ueber die Bez. der Eigens, zu 

 den Atomgew. der Elem.; Zeits. f. Ch. V, 405 samt Die period. Gesetzmäs- 

 sigkeit der ehem. Elem.; Ann. d. Gh. u. Ph. VIII, 133), L. Meyer (Die 

 Natur der ehem. Elem. als Function ihrer Atomgew.; Ann. d. Ch. u. Ph. 

 VII, 354) samt U. Baumhauer (Die Bez. zw. dem Atomgew. und der Natur 

 der ehem. Elem.). De två förstnämnde anordna elementerna tabellariskt i 

 vertikala och horizontela serier efter stigande atomvigter, den sednare spiral- 

 formigt med H till medelpunkt. Dessa anordningar synas mig dock såtill- 

 vida bristfälliga, att de ej bilda ett afslutadt helt, i det att dels en mängd 

 elementer måste förutsättas såsom ännu obekanta dels åter åtskilliga elemen- 

 ter måste uteslutas såsom varande till sin ställning tvifvelaktiga. 



Men h vad som hufvudsakligen måste betecknas såsom en brist hos dessa 

 likasom i allmänhet hus alla grupperingar af elementerna i nyare kemiska 

 handböcker, och som gör dem mindre egnade att läggas till grund för ett 

 mineralogiskt system är den öfverhufvudtaget ringa vigt, som härvid tiller- 

 kännes eleraenternas fysiska karakterer äfvensom deras uppträdande i naturen, 

 hvilket för mineralogen är af icke mindre betydelse än de rent kemiska ka- 

 raktererna. Så t. ex. föras qväfve, fosfor och arsenik till en ocli samma 

 grupi) trots deras så skilda fysiska och mineralogiska (naturhistoriska) för- 



