Försök till en j)å ntomv. grundad ijruppering af de kemiska elem. 421 



variera mellan större gränser nämligen 1 3 — 1 6 eller multipler deraf (2, 3. 4. 5, 6) 

 d. v. s. de förete likhet icke blott med H och O utan ock med N. 



Undantag- från nämnda lagbundenhet göra dilferenserna Ba— Cs och 

 TI— Hg-, äfvensom Th— Di samt Ce — E, hvartill äfven kunna räknas W— Ta 

 och Mo— Nb; men dessa kunna paralelliseras med atomv.-diff. mellan de 

 resp. seriernas slutlänkar, nämligen följande: 



Mn-Li =3.15 (4.12) Ru— Be =3.12,9 



Fl— Li =12 Cu-Mg =3.13,1 Mg--Li =4.4,25 



P-Fl =12 Ti-B =3.13 Cu—Mn = 2.4,2 



As-Ti =2.12,5 P-B =2.10 Be— B =2,3 



Cu— Ru = ll,4 Mg-Be = 10,7 Ru— Ti =2 



Här synes således en annan lag göra sig gällande, i det att differen- 

 serna variera omkr. 4 och 12 eller en multipel deraf. Dessa differenser 

 kunna icke hänföras till elementerna i den ])rimära serien med mindre än 

 att man till dem räknar äfven de tvenne af Schönbein anförda allotropiska 

 modifikationerna af syre. Ozon och Antozon, af hvilka visserligen den sist- 

 nämnda ännu är hypothetisk, men livars tillvaro dock är hög-st sannolik. 

 Alldenstund nämligen molekularvigten af ozon enl. uppgift är = 48 och 

 vid syrets öfvergång till densamma en condensation af '/3 eger rum, kan 

 man således tänka sig 3 vol. (= 3 at.) O förvandlade i 2 vol. eller 1 mol. 

 ozon, som vi kunna sätta = Oz^ i analogi med 1 mol. syre = Oo. Taga 

 vi nu i. betraktande den nära analogin mellan syre och svafvel, af hvars 

 trenne allotropiska modifikationer två förhålla sig till hvarandra med afseende 

 på molekularvigten såsom 3 : 1 hafva vi anledning att sluta till en tredje 

 allotropisk modifikation äfven för syre, hvilken då icke kan vara någon an- 

 nan än just antozon (Az), *) och hvars molekularvigt således blir =^ 16 (Aza) 

 samt atomvigt = 8. Dessa allotropiska modifikationer stå sålunda till hvar- 

 andra i det förhållande, att O utgör medeltalet af de båda andra, ett förhål- 

 lande, till hvilket man finner ett motstycke hos de neg-, och pos. sekundära 

 elementerna: S, Se, Te; Cl, Br, I; Ka, Rb, Cs; Ba, Sr, Ca. O2 kan alltså 

 i öfverensstämmelse med Schönbeins hypothes sättas ^ Az -j- Oz och O = 



o o, i det man nämligen sätter Az = 0^ och Oz = O.,. Härigenom ledas 

 vi till den för öfrigt allmänt antagna åsigten om de s. k. kemiska elemen- 



*) Jag har tillåtit mig att använda denna af de franska kemisterna onödigtvis i st. f. 

 N begagnade beteckning för antozon likasom Oz för ozon, trots dessa radikalers hypothetiska 

 natur, hvilken lott de dock dela med en stor mängd andra både inom den oorg. och org. 

 kemins områden. 



