Om adiabathka linier. 455 



och sâluuda utvisa, att väniieqvaiititetenia q^ och q^, som fordras för att 

 öfverföra kroppen längs isotermerna Ty och T^ från en adiabat ftj till en annan 

 («2, förhålla sig som de ifrågavarande isotermernas temperaturer. Vid för- 

 ändring åter längs de adiabatiska linierna [ly och (ii mellan gränserna x^ 

 och 11 satftt I2 och X2 fås af eqvationen 7 



^,n-r, = .»f^f[(|f- 



13. 



sera verifieras med tillhjelp af eqvationerna 10, och sålunda utvisa att vid 

 förskjutning längs olika adiabater mellan samma isotermer T^ och To är för- 

 ändringen i kroppens fria värme och arbete alltid densamma. 



Härmed slutligen kunna förändringarna vid Carnot's kretsprocess under- 

 sökas. Förändringarna som kroppen undergår vid förskjutning längs de 

 adiabatiska linierna u^ och ^1.2 ske härvid i motsatt rigtning och de äro en- 

 ligt eqvationerna 13 likastora; de upphäfva således h varandra. Effekten af 

 kretsprocessen beror derföre blott af förändringen längs de isotermiska 

 linierna 7\ och T.2, som äfven ske i motsatt rigtning och derföre delvis upp- 

 häfva h varandra; af eqvationen 12 fås derföre 



(Ta ^ 



1-1 — qi-~k(T.2— r,;lo 



som bestämmer det vid kretsprocessen vunna eller förlorade arbetet, och 

 jemte eqvationerna 12 angifver storleken af de värmeqvantiteter, som vid denna 

 kretsprocess tagas i anspråk. Desamma eqvationerna gifva tillika 



fc = ^' eller J^^=?Wi, 



som är uttrycket för mekaniska värmelärans andra hufvudsats. 



