11 



len af deu lager, som hela fosterlandet sedermera räckt dem, men jag känner 

 intet, ur hvilket en varmare sonlig känsla kommer mot oss, än det jag här 

 tillåter mig episodiskt förtälja, af huru enskildt art det än må anses vara. — 

 Vår vän i Moskva hade genom trägna böner lyckats förmå sin gamla mamma 

 att, så förlägen hon äfveu var för sin landtligt enkla klädsel, bevista festen 

 och sjelfva den sedvanliga balen. Gumman fick emot förväntan icke litet 

 roligt och inberättade helt stolt, hur' hon både af professorer af magistrar 

 med kransar i håret flitigt fördes i polouäsen. Då svarar sonen ibland annat: 

 ,.Oändligt glädjande för mig var underrättelsen, att mamma med nöje bivistat 

 niagisterbalen . . . Mammas bindmössa skämde visst icke ut sig ibland de hög- 

 förnäma hattar och hufvudprydnader. På Ristmäki talte vi ofta derom, och 

 alltid kom jag med mamma öfverens deri, att bindmössan på mammas hufvud 

 hvar det vara må, står sitt kast, och att man aldrig behöfver blygas för den". 

 Hvarje mor ville säkert fortsätta: ,,och aldrig för en son, som tänker så". 

 Återkommen till hemlandet i början af 1828, då universitetet, i följd 

 af branden, ännu var stängdt, fick Geitlin tillbringa största delen af året på 

 det kära Ristmäki. Den af nödvändigheten förlängda tjenstledigheten använ- 

 des till förberedelser fÖr det omfattande, isynnerhet pedagogiska skriftställeri 

 i ryska litteraturen, hvilket han efter högskolans flyttning till Helsingfors, 

 härstädes utvecklade under åren 1829 — 1833. Början skedde, på uppmaning 

 af den bekante petersburgska språkforskarn Nik. Gretsch med en öfver- 

 sättning till svenska af dennes ryska elementargrammatik; derpå följde, näst 

 en vidlyftig, i form af dissertationer utgifven framställning på latin af 

 Lomonosovs litterära förtjenster, ej mindre Skriföfningar i ryska språket, 

 hvilka skådat tvenne upplagor, än Talöfningar i samma språk enligt Heym 

 och slutligen, förutom åtskilliga artiklar för den i Petersburg utgifna ryska 

 encyklopediska ordboken, ett ryskt och svenskt Handlexikon i tvenne delar, 

 ett arbete, hvilket icke blott, såsom fyllande ett länge kändt behof, blef ganska 

 fördelaktigt i ekonomiskt hänseende, utan äfven i sin precision och klarhet 

 eger framstående, af dess recensent, den otVannämnde Gretsch, i tidsksiften 

 Nordiska biet lofordade egenskaper. Må här tilläggas, att den unge verk- 

 samme lektorns bemödanden icke undgingo styrelsens erkännande uppmärk- 

 samhet; han erhöll redan 1829 på grund af „godt loford om grundliga 

 kunskaper, flit och skicklighet jemte städse betygadt välförhållande" namn 

 och värdighet af universitets adjunkt, samt året derefter, på särskild ansökan, 

 rättighet att räkna dubbla tjensteår och dessutom, helt oförmodadt, af Hans 

 Mjt Kejsaren en briljanterad ring. 



