19 



fick han ej den gång-en. Ja det var hardt när, att lian misslyckats äfven då 

 han 3 år senare, och nu ensam, legitimerat sig till samma tjenst; i en högst 

 märkelig omröstning, hviiken kan läsas i konsistorii protokoll för den 23 

 maj 1849, bestred honom nemligen en stark, och genom sin sammansättning- 

 inflytelserik, minoritet rätt att uppföras på förslaget ,. emedan nya medlemmar 

 i konsistorium tillkommit sedan dess, förra beslut!" Allt af lopp dock slut- 

 ligen efter Ge i t lin s önskan; han utnämndes till professor i bibliska exege- 

 tiken mot slutet af 1849, och hade glädjen att följande år helsa den från 

 Orienten återkomne Walliu såsom sin efterträdare i deu orientaliska katedern. 

 Geitlin innehade äfven detta embête, liksom det föregående, i 14 år, 

 eller tills han såsom emeritus 1864 afgick från universitetet. När man kän- 

 ner, huru raotsträfvigt den teologiska fakulteten såg honom träda i sin tjenst, 

 kunde den förmodan vakna, att han i sjelfva verket icke varit kallet vuxen. 

 En slik misstanke vederlägga fakta på det evidentaste. Flera och varakti- 

 gare spår af sin verksamhet har ännu ingen exegeseos professor vid vårt 

 universitet efterlemnat; en grundligare kännare af den hebreiska kodex har, 

 om man undantager Gezelius, aldrig funnits i vårt land. Till bevis för detta 

 påstående tjena såväl hans föreläsningar, hvilka hvad särskildt interpretatio- 

 nen af gamla testamentet angår, kunna kallas mönstergilla, som flera af 

 honom utgifna dels rent språkliga, dels isagogiska, dels öfversättnings arbe- 

 ten. Huruvida han var lika lycklig i nya testamentets utläggning, kan jag 

 ej afgöra, dels emedan det är okändt, att han sedan sin tidigare ungdom 

 allvarligare studerat grekiska, dels emedan jag vet, att den dogmatiserande 

 analysen, hvilkeu i den moderna exegesen anses så vigtig, aldrig anslog 

 hans sinne, dels och förnämligast, emedan han icke före sin död hann bekant- 

 göra den ganska omfattande inledning till nya testamentet, hvaraf manuskriptet 

 och ett tryckt korrekturark skall finnas bland hans efterlemnade papper. 

 Öfverhufvud gälde för honom, såsom grundlig filolog, det enkla, omedelbart 

 ur texterna framgående ord- och raeningsförståndet mer än alla från ett fuU- 

 färdigt, förutfattadt system lånade förklaringsgrunder. I allt livad som i gamla 

 testamentet berodde på uppfattning af rent språkliga företeelser, slöt han sig 

 närmast till Gesenius, som ock var förebilden för hans hebreiska gramma- 

 tik, och förkastade icke gei-na hvad denne mästare och hans skola lärt, om 

 han ock erkände det snillrikt tilldragande i Ewalds, Delitschs m. fl. nyare 

 interpreters åsigter och innovationer. 



För de konsistoriella göromålen, isynnerhet när befordrings- eller förslags- 

 ärender förehades, yttrade Geitlin ofta ett visst obehag; han hade än vid 

 egna ansökningar, än vid bedömande af andras erfarit för mycket att kunna 



