25 



Ja här du skall din skarpblick pröfva 

 Uppå den skrift, livars djup väl tål 

 Den tankens kraft, som du fått öfva 

 På alla verldens tungomål. 

 Men huru säll du dig än känner 

 Bland Österlandets vise här 

 Skall du ej glömma dina vänner 

 För dem du städse var så kär. 



Kom ofta, kom att glädjen lifva 

 Ibland de få, som äro qvar — 

 Ack! de hvart år allt färre blifva, 

 De gamle ifrån Auras dar. 

 Men gamla gardet dock ej sviker 

 Blott dig' det har hos sig igen, 

 Fast åren tynga, kraften viker 

 Har hjertat qvar sin värme än. 



Låt oss då se dig glaset höja 

 I vänners lag än någongång, 

 Och höra dig så smidigt böja 

 Ditt finska mål till Perserns sång. 

 Och detta slägte, som allt öra 

 För Romarspråket mist, må du 

 Dess rena klang än låta höra^ 

 Vår ende klassiker ännu. 



An ofta, ofta unga, gamla 

 Kring dig i detta fridens tjäll 

 Liksom i dag sig skola samla 

 Och se dig åldras lugn och säll. 

 Gud late dig din lycka njuta 

 Allt renare ju längre sig 

 Din sol mot aftonen ses luta. 

 ,,Salam aleika", frid med dig! 



(B. 0. Lille.) 



