23 



denna gamla institution, denna bildningens Vestashärd, der våra fäder, slägte 

 efter slägte, emottagit, och, med Guds nådiga beskydd, våra söner i oräkne- 

 liga led skola emottaga sina bästa väckelser till insigt, dygd och redbar 

 manlighet. 



Detta medvetande, denna känsla, var icke blott som en driffjäder på 

 djupet närvarande i allt hvad han tänkte och verkade, utan framträdde vid 

 många tillfällen i de vältaligaste ord: vare sig då han i en minnesteckning 

 uppskattade en af sina företrädares, Henrik Hassels, oförgätliga förtjenster 

 om de klassiska studierna vid vår högskola (1856); eller, då han, å samma 

 högskolas vägnar, på kraftigt romarspråk gaf luft åt vår undersåtliga fröjd 

 vid vår forne Höge kanslers kröning till jordens mägtigaste och mildaste 

 furste (1856); eller då han utfärdade sin tänkvärda inbjudningskrift till 1860 

 års promotioner, eller då han med ett latinskt qväde *) helsade, vid dess hög- 



*) Det aftryckes hixr nedanföre jemte svensk öfversättning, gjord af samme ungdoms- 

 vän till den aflidne, prosten Aug. Lindfors som äfven föröfrlgt godhetsfullt riktat när- 

 varande minnesteckning med mången notis: 



Si qvis beatarum incola sedium, 

 Qvi vixit liic terrestriaqve omnia 

 Jam pace mutavit piorum, 

 Despicit huc liominesqve curat, 



Om någon, som de saliges hem bebor, 

 Som lefvat här och hvad han i lifvet eg 

 Emot de sällas frid har utbytt, 

 Ser på vår jord och på menskor tänker. 



Nos intuere, dum tibi redditur 

 Festis diebus gratia débita, 

 Aeri perenni insculpta in aevum, 

 O patriae venerande doctor! 



Så se på oss, da alle vi egne dig 

 Högtidligt nu vår skyldiga tacksamhet. 

 Förevigad i fasta bronsen. 

 Vördade lärare för vårt hemland! 



Lucus bonarum fertilis artium 

 Hoc consitus cultusqve fuit loco: 

 Colente Te felix amoenis 

 Enituit patulisqve ramis. 



En tempellund, så bördig på ädla värf, 

 På denna plats planterad och odlad var, 

 En lund, som lycklig af din odling 

 Vidgade ut sig i rika grenar. 



Namqve ingenî qvos Roma creaverat 

 Fructusqve floresqve, hi nemus arcticum 

 Per Te repleverunt odore 

 Hesperiisqve aluere succis. 



Ty snillealster, som i det gamla Rom 

 Uppspirat förr i blommor och frukt, hos oss 

 Sin doft i nordens dalar spridde, 

 Gjöto hesperiska safters näring. 



Musae Latinae Judicium elegans 

 Os eloqvensqve Te duce tum dabant. 

 Ac multiplex doctriua ab uno 

 Irriguas repetebat undas. 



Latinska sånggudinnor i vackra ord 

 Sitt domslut fällde under din ledning 

 Mångsidig lärdom flöt i språkets 

 Lifvande vågor från dina läppar. 



då. 



