13 



pale antaa kauniiu todistuksen x\kiandei'"in kritillisestä ky'ystä ja terävästä 

 tutkimus-älystä. 



Vaau Akiandcrin kainous, joka todeüakin oli suurempi kuin mitä tie- 

 teelle olisi liyödyllistä ollut, esti häntä jatkamasta täta tutkimuksen lajia, joka 

 011 varsiiiaiseii tiedemiehen telitävä. Hän sen vuoksi oli liankkinut itsellensä 

 työ-alan, jossa luuli ahkeruuden ja tarkkiuiden olevan kylläksi, ja nipesi ko- 

 koilemaau aineita itäisen liippakunnan paimenten muistoon, s. o. kirkollisten 

 virkamiesten luetteloon ja elämäkertoihin. Turun hippakunnasta oli jo Strand- 

 berg semmoisen teoksen valmistanut ja Lagus siilien arvollisia korjauksia ja 

 lisäyksiä julkaissut. Itäinen hippakiinta oli vielä tämmuistä kirjaa vailla; 

 sillä pispa Alopseusen „Borgå Gymiiasii historia" käsitti oikeastaan paljoa 

 alitaamman nian ja ainoastaan osoitti kuinka runsaita aineita oli tarjona koko 

 liippakunnan liistoriaa varten. Mihin aikaan Akiander ensin rylityi tähän työ- 

 hön, en voi täydellä varmuudella sanoa; itse hän mainitsee sen kestäneen 

 neljä-kymmentä viiotta, niiii-muodoin viiodesta 1828 alkaen; mutta luultavaa 

 on, ett'ei Akiander alusta saakka tarkoittanut niin lavealle ulottuvaa teosta, 

 kuin siitä sittemmin syntyi. Tämän työn hedelmänä oli tuo vv. 1868, 18G9 

 Tiedeseuran kustannuksella ilmestyvä: Herdaminne öfver fordna Wihorgs 

 och nuvarande Borgå stift, sekä toinen eri kirjana, myöskin tämän seuran 

 kustannuksella v. 1866 painettu: Skolverket inom fordna Wiborgs och nuva- 

 rande Borgå stift. Molenimissa teoksissa annetaan paitsi elämäkerralliset 

 asiat myöskin täydellinen esitys hippakunnan vaiheista kirkko- ja kouluhalli- 

 tuksen suhteen sekä kunkin eri seurakunnan ja koulun historia. Saman 

 suunnitelman mukaan ja oikeastaan sivu-tuotteena siitä työstä, joka Porvoon 

 hippakunnan suhteen tehtiin, oli xikiander ottanut Inkerinmaaiikin kirkoUiset 

 olot selvittääksensä ja julkaisi jo v. 1865 teoksen „Bidrag till kännedom af 

 Ev. -Luth, försanil. i Ingermanlands stift." — Millä äärettöniällä vaivalla nämä 

 teokset olivat kokoon-pantuina, nämä pienet ja suuret tiedot kokoon-haalittuiua, 

 tuskin kukaan saattaa oikein arvata. Paimen-muisto yksistään sisältää noin 

 20,000 nimeä ja vähintäin kaksi sen vertaa vuosilukuja ja päivämääriä, ja 

 suurin osa niistä on arkistojen tomusta esille haettu. Etta siinä joukossa ei 

 ole voitu erehdyksiä välttää, tiesi Akiander itse varsin hyvin; mutta teoksen 

 suurta tärkeyttä tämä seikka ei kuitenkaan vähennä. 



Voimme sanoa, etta Porvoon-Wiipurin hippakunnan paimenten-muisto 

 oli Akianderin ensimäinen ja viimeinen teos, — se, johon hän ensin ryhtyi 

 ja joka viimeiseksi häneltä valmistui. Tällä valin hän samojen tutkimus- 

 tensa johdosta valmisti toisia teoksia, jotka vielä suuremmassa määrässä övat 

 hänelle perustaneet historioitsija-nimen. Itse „paimenmuistossa" muutamat 



