den 2 April 1817 inskrifven såsom student vid universitetet i Königsberg. 

 Han hade bestämt sig för kameralfacket, för att söka anställning och befor- 

 dran i den högre förvaltningen. Men snart blef han genom att åhöra före- 

 läsningar hos Besscl dragen åt ett helt annat håll. Eessel fäste sin upp- 

 märksamhet på den unge studentens framstående anlag och flit; han pröfvade 

 hans förmåga genom att anförtro åt honom utförandet af några svårare be- 

 räkningar och drog derefter icke i betärd<ande att öfvertala honom att egna 

 sig helt och hållet åt astronomin. Det l)ehöfdes ieke heller stor öfver- 

 talningsförmåga härtill från Bessels sida och Argclander öfvergaf gerna sina 

 studier i kameral för att följa sin håg för astronomiska arbeten. Det är 

 eljest ett eget förhållande, att Bessel, Wilhelm Struve och Argelander, som 

 under en lång tid livar för sig, men i gemensam anda,' arbetade på att ut- 

 vidga kännedomen af stjernhimmeln, ifrån början hade bestämt sig för andra 

 lefnadsbanor, än dem de efteråt följde. Jkssel blef efter till hälften fulländad 

 gymnasialkurs kontorist i ett handelshus i Bremen. Snart vaknade hos honom 

 tanken att söka sig till den mera sjelfständiga ställningen af skepps-kargadör 

 och han ansåg det vara nyttigt att förbereda sig dertill genom att inhemta 

 grunderna för den nautiska astroiu)rain. Sålunda öppnade sig för honom en 

 helt annan verld och genom Olbers' försorg sattes han sedermera i tillfälle 

 att egna sina krafter åt vetenskapen. Wilhelm Struve började sin veten- 

 skapliga bana såsom tilolog och ehuruväl han inom kort arbetade sig upp 

 till Rysslands mest framstående astronom, bibehöll han alltid en viss för- 

 kärlek för klassiska studier 0(;h de klassiska språken. Desse män lemna 

 ett bevis på huru framstående talanger, om de förenas med ihärdig flit, alltid 

 förstå att söka sin rätta verkningskrets. 



Redan den 1 Oktober 1820 antogs Argelander till assistent vid obser- 

 vatorict i Königsberg och egnade under den tid han innehade denna be- 

 fattning all sin arbetsförmåga dels åt de på Observatorium pågående obser- 

 vationerna, dels åt egna undersökningar. Bessel var en sträng läromästare: 

 han ställde stora fordringar på sig sjelf, men han ville, att äfven hans elever 

 skulle göra sammaledes. Huru flitigt man arbetade den tiden i Königsberg, 

 kan endast af en sakkännare riktigt bedömmas, som genomgår de af Bessel 

 utgifna observationerna jemte deras inledningar eller de periodiska astrono- 

 miska tidskrifterna. Likväl vore det oriktigt att tänka sig Argelander såsom 

 dignande under bördan af arbetet. Han var tvärtom en glad student, deltog 

 ofta i kamraternas förlustelser och var en gerna sedd gäst vid glada till- 

 fällen och familjenöjeu. Han hade en sällsynt förmåga att förena veten- 

 skapens allvar med sällskapsmannens angenäma lynne. Han vistades gerna 



