15 



hemmet. Dei'till kom toi' några år tillbaka en hemsk ocli ännu oturklaracl 

 händelse. Hans assistent. Dr. Tiele, som under de många år, han hade varit 

 anställd vid Observatorium, hade gjort sig omtyckt och aktad af alla, med 

 hvilka han kommit i beröring, försvann en afton spårlöst och utan någon 

 tänkbar anledning. Efter många dagars sökande hittades hans lik en mil 

 nedanom Bonn i Rhenfloden. Detta uppskakande olycksfall gjorde ett djupt 

 intryck på alla observatorii innevånare, som under så lång tid hade stått i 

 daglig beröring med den atiidne. Vid sådana tillfällen var det Argelanders 

 vana att söka tröst ocli förströelse vid skrifbordet eller i observationssalen. 

 Genom ansträngdt arbete sökte han att skingra sorgsna tankar öfver livad 

 som icke mera stod att ändra. 



Hans helsa var öfverhufvudtaget ovanligt stark och ända till en ålder 

 af öfver sjuttio år deltog han utan att tröttas i långa promenader; han hade 

 alltsedan barndomen aldrig varit riktigt sjuk och åldern gjorde först sent sin 

 rätt gällande. Under sommaren 1874 hade han med nästan alla observatorii 

 innevånare känning af en tyfusartad sjukdom, som dock icke kom till ut- 

 brott; han blef mot hösten bättre och förklarade skämtsamt i sina bref, att 

 han ej ansåg mödan värdt att vidare utgitVa bulletiner rörande sin helsa, 

 men vid ingången af detta år började krafterna plötsligt aftaga. Ännu gjorde 

 han flere försök att fortfara med det vanliga arbetet, men det ville icke mera 

 gå såsom förut och på läkarens tillrådan måste han afstå ifrån all ansträn- 

 gaiule sysselsättning. Så tillbragte han tiere veckor endast klagande öfver 

 ledsnaden att vara dömd till sysslolöshet, tills han slutligen den 17 P'ebruari 

 om morgonen lugnt och fridfullt insomnade för alltid. 



