10 HENRIK HESSELMAN 
under juni månad. Längdtillväxten afslutas snart, de gulhvita eller 
hvita barren äro lika långa som fjolårets mörkgröna. 
Den inre anatomiska strukturen är densamma. Alla bladets olika 
väfnader äro fullt. utbildade. Hudväfnaden, som hos granbarren är för- 
stärkt af ett i mekaniskt hänseende särskildt väl utbildad cellskikt, hy- 
podermis, äro likadan som hos de gröna barren. Klyföppningarne, 
hvilkas viktigaste uppgift det är att genom öfverhuden bereda väg för 
kolsyran till assimilationscellerna, visa hvarken i afseende på antal, stor- 
lek eller byggnad något afvikande; deras yttre mynning är till och med 
täckt af en vaxpropp, liksom hos normala barr. Assimilationscellerna 
hafva normal storlek och anordning. De luftgångar, intercellularer, 
som förmedla gasbytet med den omgifvande luften äro lika vida som 
hos normala barr. Slutligen är den ledande väfnaden fullt utbildad. 
På samma sätt och till samma grad som vanliga gröna barr förvedas de hvita 
och gulhvita barren, innan ännu klorofyll hunnit att bildas i dess celler. 
Bladet är i alla afseenden fullt skickadt för en kraftig assimila- 
tion, det är endast det nödvändiga klorofyllet som ännu saknas. 
I de ljusa, hvitgula barren finnas i assimilationsväfnadens celler små 
färglösa protoplasmakroppar, oftast mycket få i hvarje cell, i somliga celler 
hafva de ej kunnat upptäckas. Genom förökning och sedermera skeende 
förstoring af dessa samt genom att klorofyll bildas i desamma ernå 
barren sin slutliga gröna färg. Denna klorofyllbildningsprocess för- 
siggar emellertid mycket ojämnt. I somliga assimilationsceller kan det 
sålunda finnas mycket talrika fullbildade klorofyllkorn, medan i närlig- 
gande celler dylika saknas eller äro ytterst fåtaliga. 
Den närmare utvecklingsgången af klorofyllfärgämnet har på den 
grund att sommaren var upptagen af andra arbeten och resor ej kunnat 
följas. Det skulle emellertid vara af ett stort intresse att utröna huru- 
vida barrens under en viss tid guldgula färg förorsakas af xanthopyll, 
ett färgämne, som finnes i klorofyllkropparne jämte det normala kloro- 
fyllet och som möjligen" förekommer i de gula fläckarne hos panache- 
rade blad eller som sannolikt är af karotin. 
Karotin är ett färgämne, som först upptäckts hos moroten, men 
som enligt nyare undersökningar synes äga en mycket vidsträckt ut- 
bredning i växtriket. Det förorsakar bland annat den hvitgula färgen 
hos etiolerade plantor (i mörker uppdragna och på den grund missbil- 
dade plantor). De mikrokemiska undersökningarne af barren ha emel- 
lertid ej gifvit något tydligt utslag på detta ämne. Kohl? vill tillskrifva 
' Hassack. Untersuchungen iber den anatomischen Bau bunter Laubblätter. Bot. 
Cblt, 1886. Bd 28. 
? Untersuchungen iiber das Karotin und seine physiologische Bedeutung in der 
Pflanze. Leipzig 1902 samt Die assimilatorische Funktion des Karotins und das zweite 
Assimilationsmaximum bei F. Ber. der deutsch. bot, Gesellsch. 1906. H, Se 
