SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT EGO; HC 
Främjandet af smärre skogsbruk. 
Föredrag vid Föreningens f. Skogsvård diskussionsafton den 6 dec. 1906. 
Af Wilh. Ekman. 
För jämnt en månad sedan inlämnade e. jägmästaren Gunnar Schotte 
och jag till Styrelsen för denna Förening en skrifvelse om främjandet af 
mindre skogsbruk. Styrelsen har varit nog tillmötesgående att vid detta 
tillfälle låta mig närmare få utveckla våra tankar. 
Under de senaste åren har vårt land erhållit tvenne för skogsbruket 
viktiga lagar, af hvilka den ena afser, att de enskilda skogarne till ägarens 
och landets båtnad skola skötas väl, under det att afsikten med den andra 
har varit att tillförsäkra de norra länens innebyggare möjligheten att utan 
konkurrens från bolagens sida kunna förvärfva och besitta en del af vår foster- 
jord. Då öfver halfva skogsarealen nu vid lagens ikraftträdande ligger i en- 
skild hand tyckas mycket stora landsträckor vara reserverade för vår själf- 
ägande bondeklass. Beträffande skötseln af dessa enskilda skogar, som, 
rätt skötta, borde kunna lämna ägaren en god vinst, framhålles i mo- 
tiveringen till båda lagförslagen att så ej är förhallandet »dels emedan 
det ligger i människans natur att i mycket ringa grad i sitt handlings- 
sätt påverkas af utsikten till en vinst, som utfaller först efter en eller 
flere mansåldrar, dels ock emedan afkastningen af skogskapitalet är bun- 
den under den tid det tillväxer till ekonomisk mognad». Man torde 
alltså kunna säga att skogsskötseln på våra skogsegendomar, särskildt 
a de mindre, f. n. står på en mycket låg ståndpunkt, och om man stun- 
dom kan tala om bättre skogsvård, visar sig denna vanligen vara endast 
skenbar, bestående däri att skogen i detta fall visserligen sparas, men 
därför ej vårdas. 
Bland de större skogsägarne pågår nu en rörelse, för att skogssköt- 
seln skall bedrifvas rationellt. Något motsvarande har man ej hört om- 
talas hos hemmansägarne, egentligen beroende därpå att hvarje bonde 
anser sig och ingen annan som den bäste skogsvårdaren. 
Något måste göras för att afvända denna misskötsel. Och som or- 
saken visar sig ligga i allmänhetens stora okunnighet i skogens vård och 
brist på pengar att sköta den bättre, är det på dessa områden, man 
