26 HENRIK HESSELMAN. 
norrländska skogsvården>», utgörande ett kapitel i af Zelléns arbete 
»Om våra skogars bättre vård och högre arkastning».” 
Vi torde väl endast i ytterst gynnsamma fall kunna ernå dylika 
vackra resultat, men äfven med utsikt till att de framtida skogsbestån- 
den komma att ge mindre afkastning, torde utdikningen af många 
mossar få anses som ett viktigt företag. Men tyvärr finnas å andra 
håll ganska vidsträckta mosskomplexer, som, oaktadt de redan tämli- 
gen länge — 10 år eller därutöfver — legat utdikade, ännu icke visa 
någon gynnsam förändring af den trädvegetation, som före afdikningen 
fanns å mossen. Icke heller har någon ny trädgeneration börjat att 
visa sig. Den gamla trädvegetationens förhöjda tillväxt, kronornas 
förökade och till färgen mörkare barrbeklädnad är eljes ofta det första teck- 
net på att myrens utdikning verkat gynnsamt. Liksom det å ena sidan 
är säkert, att man genom dikning af mossar vunnit mark, som kan 
bära produktionskraftig skog, så är det å andra sidan påtagligt, att 
många dikningar lämnat ett ganska nedslående resultat. 
Under den sistförflutna sommaren hade författaren af denna upp- 
sats det stora nöjet att på dr. Frans Kempe's inbjudan få undersöka 
en del af de utdikningar, som finnas å aktiebolaget Mo och Domsjö sko- 
gar. Därunder hade jag också tillfälle att få se de förut omnämnda 
mossarna med sin lofvande skogsväxt. Äfvenså fick jag mottaga en 
vänlig inbjudan af grosshandlaren Seth Kempe att bese Robertsfors 
bruks skogar. Äfven här funnos mossar med lofvande skogsväxt. 
Till följd af hvad som fanns att se å dessa bolags skogar, ägnades 
en del af eftersommaren och hösten åt att undersöka en del af kronans 
utdikade mossar inom Piteå, Jörns och Norsjö revir. Uppmärksamheten 
ägnades därvid åt mossens beskaffenhet, särskildt dess ytvegetation, 
trädvegetationens utveckling och dikningens utförande. Resultatet af 
dessa undersökningar blef i korthet det, att skogsväxten å de utdikade 
mossarna förhåller sig ganska olika. Å somliga mossar visade sig 
ganska snart dikningens gynnsamma inflytande, å andra däremot visade 
de på mossen växande träden ingen som helst reaktion gent emot de 
mer eller mindre förändrade fuktighetsförhållandena. Stundom låg or- 
saken klart i dagen: mossen var nämligen alltför ofullständigt och dess- 
utom på ett olämpligt sätt utdikad. I en hel del fall däremot syntes 
mossen vara väl och fullständigt afdikad, men någon slags förbättrad 
tillväxt var ej att observera, oaktadt mossen länge legat torr. Under: 
sökningarna af mossarna och i synnerhet af deras ytvegetation syntes 
peka därhän, att olika slag af våra starrmossar förhålla sig väsentligt 
! Skogsvårdsföreningens tidskrift 1905, pag. 185—251. 
