STUDIER ÖFVER SKOGSVÄXT Å MOSSAR. 31 
rotfäste å flarkarna, nämligen uppfrysning genom pipkrake, och detta 
spelar en mycket större roll än meteorpappersbildningen. Den synes 
ej förekomma å sådan flarkjord, som vid torkning ger upphof till me- 
teorpapper, men är så mycket vanligare å andra. En väl torkad flark, 
där marken redan erhållit en sådan stadga, att en man kan gå öfver 
flarkjorden utan att sjunka ned i den, ligger ofta alldeles fri från all 
högre vegetation. Flarkjorden bildar då i regel icke någon jämn yta, 
utan är ofta öfversållad med 5—38 cm. höga, flerspetsade, oregelbundet 
formade klumpar, som ligga mer eller mindre tätt strödda öfver flar- 
kens yta. 
Ur Statens Skogsförsöksanstalts samlingar, Fot. af förf. 
Fig. 3. Utdikad och torrlagd flark, Flarkjordens yta är öfversållad med smärre, på ytan 
löst liggande torrklumpar, bildade genom pipkrake vid myrens frysning. Norrbotten. Pite 
krpk. Roka bev, trakt. Nötmyren nära Fagerheden. Den 10 sept. 1905. 
Å fig. 3 återgifves bilden af en dylik flark, hvars yta är liksom 
starkt knottrig genom dessa torfklumpar, och å fig. 4 finnes en liten 
specialbild från samma flark, som visar dels torksprickorna, dels också 
de oregelbundna torfklumparna. 
Tortklumparna ligga helt löst på flarkens yta. De kunna med lätt- 
het lyftas upp, hela och fasta, och det visar sig då, att det finnes en 
jämn och plan gränsyta mellan flarken och torfklumpen. Liknande 
företeelser, som å den här närmare afbildade flarken å Nötmyren, visa 
många andra flarkar, som befinna sig under uttorkning eller redan äro 
