STUDIER ÖFVER SKOGSVÄXT Å MOSSAR. 33 
torfskiktet sammanfrusit till en kompakt massa af isnålar och torf. 
Detta frusna torfskikt hvilade emellertid på ett 6—7 cm. mäktigt lager 
af porös, pipig, svagt torfblandad is. Det kunde: också inträffa, att 
smärre torfstycken frusit ihop, men att dessa lyftats upp af 6—8 cm. 
höga, 1—2 cm. breda, ofta böjda pelare af porös is. I bägge fallen 
bildade torfven under den porösa isen en alldels jämn yta och var ofru- 
sen (se vidare de schematiska teckningarna å fig. 5). Isen liknade till 
sin konsistens den pipiga is, som på våren strax före islossningen 
betäcker våra sjöar, men var af en ännu lösare och porösare beskaffen- 
het. Genom det öfversta frusna torfskiktet samt den porösa lufthaltiga 
isen isoleras torfven så väl, att den ej hinner frysa så snart. På samma 
sätt förhålla sig flarkarna, när de frysa, innan snö har fallit på marken. 
I oregelbundna klumpar fryser torfven i flarkarna, de små frusna torf- 
Fig. 5. Schematiska teckningar öfver pipkrake: a frusen torf, b porös is, c ofrusen torf, 
(Se vidare texten). 
styckena lyftas upp af pelare af en porös is och under denna är torf- 
ven ofrusen. Under den förflutna förhösten var det ej lämpligt att 
besöka de under hösten undersökta flarkarna, men enligt noggranna 
uppgifter af kronojägare J. U. Stenberg förhålla sig de flarkar, 
som frusit innan snön kommit, på följande sätt. Öfverst finnes 
ett lager af frusen torf, därunder ett flera tums mäktigt skikt af en 
ytterst lös och porös is, som hvilar på en alldeles jämn torfyta. Torf- 
ven under isen är ofrusen äfven under kalla vintrar. Den porösa, starkt 
lufthaltiga isen är sålunda mycket värmeisolerande. Erfarenheten har 
också visat, att man om vintern ej kan köra på de utdikade flarkarna. 
Häst och släde gå igenom den lösa, porösa isen, och den ofrusna 
torfven lämnar sedan intet fäste. 
På de utdikade flarkarna äger sålunda i mycket stor utsträckning 
det fenomen rum, som man sedan gammalt benämnt pipkrake, ett ord 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift, 1907. 3 
