STUDIER ÖFVER SKOGSVÄXT Å MOSSAR. 45 
torf.' De lufttorra profven extraherades i värme med 20 & saltsyra 
och i filtratet bestämdes svafvelsyra (SO,), fosforsyra (P,O,) samt kalk 
(CaO). Å mindre prof bestämdes den totala kväfvemängden medels 
Kjeldahl's metod, ammoniaken uppfångades i normal svafvelsyra, som 
sedan titrerades med bariumhydrat med rosolsyra som indikator. Samt- 
liga profven undersöktes kvalitativt på förekomsten af ferrosulfat, som 
för växterna är ett gift och som då och då förekommer i torfjord. I 
ett af profven erhölls med ferricyankalium utpräglad reaktion på ferro- 
salt, i två andra fanns ett ytterst svagt spår till reaktion. Närvaron af 
ferrosulfat sammanhänger med förekomsten af svafveljärn, som antingen 
utföres i mossen med svämsand, innehållande svafvelkis eller också bildas 
genom inverkan af svafvelväte på järnsalter. Svafvelvätet är en gas, 
som har en mycket dålig, om ruttna ägg påminnande lukt och som 
lätt bildas vid förmultning af organiska ämnen och därför ofta före- 
kommer i torfjord. Genom luftens inverkan på svafveljärn (oxidation) 
bildas fri svafvelsyra och ferrosulfat. Den fria svafvelsyran löser en 
del mineralämnen såsom kalk, magnesia, lerjord, hvilkas sulfater därför 
förekomma i markvätskan. På så sätt bildas »alun», som då och då 
försvårar eller omöjliggör kulturen å mossarne. »Alun>» utgöres af små 
hvita kristaller, som vid analys befunnits vara af växlande natur. Stun- 
dom bildas de af gips, stundom af en blandning af gips (kalciumsulfat), 
bittersalt (magnesiumsulfat) samt alun (kalium-aluminiumsurlat)”. Å en 
del af flarkarna observerades också i synnerhet på spetsarne af de upp 
frusna torfstyckena små hvita kristaller, tydligen utgörande en alun- 
bildning. Genom ett förbiseende insamlades af dessa salter, som dock 
förekommo i mycket små mängder, ej tillräckligt för en kemisk analys. 
Förekomsten af ferrosulfat samt alunbildning äro nog på många flarkar 
jämte uppfrysningen de viktigaste hindren för vegetationens utveckling. 
För att förstöra ferrosulfat och hindra bildningen af svafvelsyra be: 
gagnar man sig i åkerbruket af markens grundliga bearbetning och 
genomluftning samt kalkning, metoder hvilka äro uteslutna då det gäller 
skogen. Med tiden och med mossens förmultning blifva dock de skad- 
liga salterna så småningom urtvättade. 
De undersökta flarkjordsprofverna voro samtliga med ett undantag 
rika på mineralbeståndsdelar. I askan spela dock diatomacéskalen en 
mycket viktig roll. Kiselsyran utgör också en mycket väsentlig be- 
1! H. v. Feilitzen. Berättelse öfver verksamheten vid Svenska Mosskulturförenin- 
gens kemiska laboratorium år 1905. Svenska Mosskulturföreningens tidskrift. 1906. 
Arthur Rindell. Den kemiska sammansättningen af jordprof, tagna vid under 
sökning af torfmarkerna i Lappo och Ilmola, Finska mosskulturföreningens årsbok. 1904. 
Häft. 3, pag, 338. Helsingfors 1905. 
