52 C. M. SJÖGREEN. 
kade citera Pauli ord, att han önskade, att hvar och en skulle vara »såsom 
jag är». Gifta sig, menade han, kunde man möjligen göra, innan man fått 
något förstånd, eller också sedan man förlorat, det man en gång haft, och 
som han icke befann sig i något af dessa predikament, hade han förblifvit 
ungkarl. Det påstås, att detta Sjögreens utlåtande berättats för Hans Maj:t 
Konungen vid dennes besök på Omberg, hvarvid Hans Maj:t anmärkt: »Ja, 
men jag är ju gift!» Sjögreen, som hade lätt att finna sig, inföll då: »Ers 
Maj:t har måst tänka på tronföljden.» 
Sjögreen, som var lyckligt utrustad i många afseenden, hade äfven en 
god hälsa, hvilken han åtminstone på äldre dagar väl, men utan pjunk vår- 
dade. Han plägade ofta glädja sig öfver sitt välbefinnande, och karakteristiskt 
för hans belåtenhet är det stundom hörda yttrandet: »jag kan just inte märka, 
att jag blifvit gammal på något annat, än att jag tycker, jag skjuter nästan 
bättre än förr.» Lycklig den till åren komne man, som endast på det sättet 
röner årens inverkan. 
Dessa smådrag torde något bidraga att göra bilden af den bortgångne 
gamle jägmästaren mera lefvande för dem, som kände honom närmare. Hans 
förtjänster har jag 1 någon mån sökt framhålla. Några större fel hade han 
icke, mänskligt att döma. Det enda jag 1 sanningens intresse skulle vilja 
framhålla, vore möjligen, att hans kritiska sinne i förening med hans skämt- 
samma lynne kunde understundom förleda honom att uttala sig väl skarpt 
och klandrande om personer eller förhållanden eller att något hårdhändt an- 
vända ironiens vapen. 
Med sina stora förtjänster såsom lärare, skogshushållare och framför allt 
skogsodlare samt såsom jägare, såsom kamrat och människa må Sjögreen 
vara en förebild icke allenast för oss, som personligen kände honom, utan 
äfven för alla som hädanefter komma att se och studera de nu växande, 
vackra skogsbestånd, han under sin krafts dagar varit med om att uppdraga! 
Må vi kunna visa något af hans stora intresse för den sak, som är vår lik- 
som hans lifsuppgift, och må vi »hugga in med fröjd» som han, äfven om 
vi någon gång oförvarandes skulle råka att såra någon. Carl Magnus Sjö- 
green var en mindre vanlig man, som kommer att räknas bland grundläg- 
garne af vårt nya skogsväsende. 
JE. Kinman. 
