SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT (0 fö lsd ana 
TRÄVARUMARKNADEN. 
Öfverhufvudtaget måste man anse att försäljningarne efter jul och 
nyårshelgerna icke åter kommit i full gång. Att kontinenten, efter att 
i säsongens början med frisk aptit ha tagit sitt första lystmäte, skulle 
komma att hålla en liten »siesta», var egentligen blott hvad man vän- 
tat. Att åter John Bull skulle hänga så länge öfver sitt bokslut och 
fortfarande mera filosofera öfver »dull business» och hög ränta än tänka 
på, att tiden lider och specifikationerna bli »picked», det hade man 
egentligen icke väntat. 
Men då nu ej mindre »Board of Trade's» officiella siffror än äfven 
ett flertal ledande agenters utförliga marknadsberättelser stödja och un- 
derblåsa en optimistisk tro på stadga och förbättring i den engelska 
trävarumarknaden, så är det att emotse att engelska köpare ändtligen 
skola gifva sig in för svenska varor, sedan nu affärerna med Hvita Hafvet 
tyckas ha kommit i gång. Därtill bör ock medverka den i dagarne vid- 
tagna räntesänkningen från sex till fem procent. ; 
Det är för öfrigt rätt intressant att titta litet i John Bulls bokslut 
för år 1906. Vi se där bl. a. att importen från alla länder af »>sawn goods» 
uppgått till 
EI9 HON snor Fb SKE PG TIA c:a 2,028,000 standards, emot 
ARATO OS sss rn er FAT Sa 000 » 
ARTO OLE kite Et EN AETSBBI000 » 
ANNO ON en så Lee she ke RN OAINOOO » 
GRNTEG) Oe Raa AS ARA GEA ed » 2,023,000 » 
För jämförelse må ock anföras »rekord-året» 1897 då importen ut- 
gjorde c:a 2,129,000 standards. Importen år 1905 var som bekant 22z2z- 
mum för sista tioårsperioden, och 1906 års import måste anses som nor- 
mal. Importen från Ryssland är i ständigt stigande. Intill år 1901 var 
det Sverige, som dominerade bland de träexporterande länderna på Eng- 
land, men i och med nämnda år började »Rysslands århundrade» och 
Sverige är nu betydligt distanseradt såsom framgår af följande jämfö- 
relse emellan de båda ländernas export på Storbritannien: 
