NOTISER. ST 
NOTISER. 
ÖFRE NORRLANDS SKOGSVÅRDSFÖRENING höll den 15 sistlidne de- 
cember årsmöte i Umeå under anslutning af ett 40-tal medlemmar, hvaribland 
märktes landshöfdingarne Bergström och Biörklund, Sedan den sistnämnde utsetts 
att leda dagens förhandlingar återvaldes den afgående styrelsen, hvarjämte i aflidne 
disponenten Blomqvists ställe valdes e. jägmästaren H. Petterson. 
På förslag af jägm. Ålund beslöt föreningen ingå till moderföreningen, »För- 
eningen för Skogsvård i Norrland», med anhållan om ett understöd af 5,000 kr. ur 
dess kassa. 
Nästa fråga gällde lagstiftningen för enskildes skogar i Norr- och Västerbotten. 
För att utarbeta förslag till behöfliga ändringar i denna lagstiftning hade förenin- 
gen på möte i Luleå 1905 tillsatt en kommitté, som ännu ej afgifvit sitt betänkande 
men genom fyra af sina medlemmar delgifvit föreningen en sammanfattning af inom 
kommitten anmärkta brister i gällande skogslagstiftning och föreslagna utvägar 
för deras afhjälpande, Därjämte hade kommittérade hemställt, att dess synpunkter 
redan nu skulle af föreningen framläggas för Kungl. Maj:t med anhållan om deras 
beaktande vid pröfningen af andra hithörande frågor — Riksdagens skrifvelse an- 
gående revision af dimensionslagen i Väster och Norrbottens kustland samt Förenin- 
gen för Skogsvårds framställning om tillsättandet af en norrländsk skogskommission. 
Frågan inleddes af jägm. Ringstrand, som refererade kommittérades förslag, 
hvilket föranledde en underdånig skrifvelse, hvi'ken omnämnes på annat ställe i 
detta häfte. 
Under diskussionen framhölls bland annat, att nu förekommande rätt för 
enskilde att under statskontroll själfva utföra en del förrättningar borde kunna 
väsentligt utvidgas, Ty statens enda reella intresse vore i detta fall att erhålla en 
effektiv garanti mot skogssköfling genom att kontrollera dels afverkningsbeloppets 
storlek och dels sättet för dess uttagande. Åt de enskilde, som ville och kunde 
begagna sig af en sådan rätt, borde därför liksom delvis hittills öfverlämnas besty- 
ret med afverkningsplanens upprättande. Denna plan borde sedan granskas på 
marken af skogsstatstjänsteman, innan Domänstyrelsen fastställde den. Äfven utstämp- 
lingen kunde med fördel öfverlämnas till skogsägaren, om blott afverkningsbeloppets 
storlek kontrollerades af officiella protokollsförare (»prickare»). Garauti för att detta 
afverkningsbelopp uttages enligt förnuftiga principer kunde vinnas genom att en 
skogsstatstjänsteman ginge öfver stämplingstrakten före afverkningen. På detta 
sätt blefve kontrollen lika effektiv som förut, men förrättningarne skulle blifva billi- 
gare och i vissa fall äfven bättre utförda. 
I sammanhang härmed påpekade jägm, Ålund ett annat skydd för enskildes 
skogar än statskontroll, nämligen om möjlighet kunde beredas till inteckning i 
växande skog. Ty i så fall vore det nödvändigt att bankerna anställde skogstaxato- 
rer, som kontrollerade afverkningen å de belånade skogarne. Och å andra sidan 
skulle en skogsägare hellre belåna sina ungskogar än sköfla dem. 
Därpå höll jägm, H. Petterson ett föredrag om en af Föreningen för Skogsvård 
i Norrland ingångsatt undersökning rörande tillväxten inom Norrlands olika flod- 
dalar. Talaren påpekade de stora svårigheter, som äro förbundna med ett dylikt 
arbete, och framhöll, att man ej borde framtvinga ett ytligt resultat genom att såsom 
nu skett eftersträfva ett slutförande af undersökningen inom ett par år för hela Norr- 
land, utan i stället borde man arbeta lugut och grundligt samt publicera resultaten 
