FRÖMÄNGDEN VID RUTSÄDD AF TALL- OCH GRANFRÖ. 37 
ett ytterligare stöd för det förut gjorda påståendet, att frö- 
mängden vid rutsådd bör tagas till 10—20 frön pr ruta. 
Ehuru ej egentligen fallande inom ramen för den här gjorda under- 
sökningen, lämna likväl de verkställda sådderna ett litet bidrag till be- 
svarandet af frågan, hvilket inflytande fröets härstamning spelar vid 
kultur å olika breddgrader. Jag säger ett bidrag, ty mera ingående 
dylika försök måste utföras medelst plantering. Sådden ger ingen sä- 
kerhet för, att de uppkomna plantorna äro utaf det utsådda fröet och 
icke själfsådd. 
Inom sex af försöksfälten upptogos såväl första som andra hösten 5 
plantor från de olika fröprofven. Å dessa plantor mättes längden af 
barr, stam och rot. Medeltalen för 5 plantor äro angifna i efterföljande 
tabell 13. Dessutom fotograferades en planta af hvarje fröprof i half 
naturlig storlek, och återfinnas dessa afbildningar å sid. 90-——96. Vi finna 
här det kända förhållandet bekräftadt, att frö från sydligare trakter lämnar 
större plantor än frö från nordliga. Detta öfvertag bibehåller den syd- 
ländska plantan äfven om den uppdrages i nordligare trakter. Se vi vi- 
dare i tabellen på längderna för plantor af samma härstamning, men 
uppdragna aå olika breddgrader, finna vi, att plantornas längd (barr och 
stam) aftager med stigande breddgrad. 
De våren 1905 verkställda försökssådderna hafva reviderats både 
hösten 1905 och 1906, och äro resultaten här framlagda. Då det emel- 
lertid är önskvärdt, att de gjorda kulturerna, där så ske kan, än ytter- 
ligare undersökas, komma revisioner att ske såväl hösten 1907 som 1908, 
hvarefter skogsafdelningen vid försöksanstalten skall blifva i tillfälle att 
fullständiga sina här lämnade uppgifter om lämpligaste frömängden vid 
rutsådd af tall- och granfrö. 
Innan jag afslutar detta anstaltens meddelande, beder jag att härmed 
få uttala min tacksamhet till de herrar skogstjänstemän, inom hvilkas 
tjänstgöringsområde de olika försöksfälten ligga, eller numera byråchefen 
ERT Gobel ofvetjägmastarne C€. AE Gyllenkrok och E. F: 
Groth, jägmästarne J. E. Kinman, C. M. Stenberg, C. R. Hullström, 
H. Wedholm och K. Gram samt skogsförvaltaren vid Marma sågverks- 
aktiebolag, e. jägmästaren P. Bellander, för de råd och den hjälp de 
lämnat vid försöksytornas utväljande. Därjämte är jag äfven tack skyl- 
dig de herrar assistenter, e. jägmästarne G. E. Svensson, F. Aminoff 
och E. Wibeck, hvilka biträdt mig vid arbetena å marken. 
