GOTTSKA SANDÖN. 125 
vid norra fyren, pågått med sådan framgång, att den farligaste dyn- 
sträckningen är tämligen säkert bunden och fyren skyddad. Pengar, 
insikter, energi samt tålamod ha behöfts och komma att behöfvas, om 
arbetet skall kunna fortgå. Och det är att hoppas att så må ske. Ett 
så vackert påbörjadt arbete, som kostat så mycket och som lämnat 
under för handen varande förhållanden så goda resultat borde inga- 
lunda få lämnas vind för våg. 
Arbetet med flygsandsdämpningen vid Bredsand har tillgått på 
följande sätt. Man bildade regelbundna, parallella dynsträckor genom 
uppresta gärdsgårdar, som fort nog begrafdes af sand (jämf. vignetten å 
Fig. 6 Sandplantering. 
sid. 117); först en längs med stranden några meter innanför högvattnets 
vanliga gräns och sedan flere innanför på omkring 350 meters afstånd från 
hvarandra. När den yttersta fördynen öfversandats, hvilket skedde på en 
vinter, upprestes en ny gärdsgård ofvanpå den förra, och när äfven den 
var öfveryrd af sand, planterades denna såväl som de inre fördynerna med 
sandgräsplantor. Stora massor Psamma och Elymus hämtades från 
Fårön och från plantskolor på ön och sattes ned i knippen på tre, 
fyra stycken i rader emot vindriktningen och med början nedifrån dy- 
nen och vidare uppåt (se fig. 6). Den höga banken vid basen af fyren 
planterades nedtill med sandgräs, upptill förbereddes den för skogsplan- 
