136 ADOLF ASPENGREN. 
Af främmande barr- och löfträdssorter, som visat sig härdiga mo 
klimatet i södra och mellersta delarne af landet, må framhållas dels de 
nordamerikanska granarterna Picea sitchensis" och Pseudotsuga Dougla- 
sit, såsom varande snabbväxande och virkesdugliga, och dels ek och ask 
(amerikansk) äfvensom ahr och lind, hvilka värdefulla trädslag framför 
allt böra ånyo beredas en aktad plats i våra hagmarker. 
Likaledes böra växtliga ungskogsgrupper (rotuppslag) af asp på 
mera stenbunden, men bördig jord lämnas skydd och vård, då nämligen 
detta trädslag, som på dylika lokaler mindre lider af rötskada, fortfarande 
utgör bl. a. vårt finaste och värdefullaste tändsticksvirke. 
Tallen bör däremot undvikas i hagmarken, emedan dels gräsvaxten 
däraf förvildas och dels detta trädslag trifves eller passar mindre väl i 
smågrupper. 
Förutom ofvan nämnda skogbildande trädslag, anses slutligen en 
del fruktträd, såsom apel och körsbärsträd icke böra saknas i hagmar- 
ken, lika litet som i ängsmarken. Kändt är hvilka »körsbärsskogar» 
förekomma på Billingen och Kinnekulle samt andra »kalkberg» i Väster- 
götland, och beträffande äppleträdeti påträffas ju det samma h. o. d. 
enstaka i många stenbundna ängs- och hagmarker under namn af »sur- 
apel.» Till jämförelse härmed må nämnas det franska Ciderträdet, 
som odlas på ungefärligen likartade marker i norra Frankrike till afse- 
värd ekonomisk vinst för ortsbefolkningen. Detta förhållande talar för, 
att vissa fruktträdsslag äfven kan blifva till stor nytta genom att inplan- 
teras i hagmarken, och detta icke blott för frukternas utan äfven för 
det fina och eftersökta snickerivirkets skull. 
I Kungl. Domänstyrelsens gällande reglementariska föreskrifter fin- 
nas intagna bestämmelser om att skogstjänstemännen må låta sig ange- 
läget vara att uppdraga e& samt andra ädlare löfträd, såsom ask, alm 
och lönn på lämpliga lokaler äfvensom att sörja för deras skötsel och 
vård medelst uppkvistning etc. samt ägna dem skydd mot kreatursbet- 
ning. Därjämte finnas i äldre lika som i nu gällande skogsindelnings- 
cirkulär bestämmelser gifna därom, att äfven hagmark skall till ordnad 
hushållning indelas. 
Visserligen innehålla t. ex. de för en del allmänna skogar uppgjorda 
hushållningsplanerna bland annat, att afverkningen i hagmarken skall ut- 
tagas efter blädningsmetoden, hvilket äfven i praktiken utförts, nästan 
utetlutande med hänsyn till betets förbättrande; men därvid har den s. k. 
hagmarksskötseln i regel stannat. Endast undantagsvis torde väl i hag- 
marken någon skogsodling — allra minst af ädlare löfträd — ägt rum, 
ie . : S a : 
Genom sina stickande barr passar P. sitchensis att plantera i kanten af grupperna, 
då nämligen beteskreaturen i så fall lättare afhålla sig därifrån. 
