174 VICTOR FR. ERNBERG. 
samma, ty de som nog åstadkomma den största okynnesskadegörelsen 
befinna sig i eller strax ofvan skolåldern. Jag syftar närmast här på de 
s. k. »getarne» [vallhjon), ett för skogen högst fördärfligt släkte, för 
hvilka dagen blir nog så lång och hvilkas uppfinningsförmåga i okyn- 
nesupptåg tar sig allehanda utslag genom att på olika sätt tillfoga trä- 
den skador. På deras syndaregister torde man ock få skrifva orsaken 
till de flesta skogseldar. Hvar och en husbonde, som nödgas hafva min- 
deråriga vallhjon i sin tjänst, bör därför beflita sig om att tillse att dessa 
under »tjänsteutöfning» i skogen icke få medhafva vare sig yxa eller 
tändstickor. 
Vidare förekommer bleckningen för att utmärka vägar och stigar såsom 
till i skogen liggande vedhopar, vindfällen, tjärstubbar, löfhässjor. När 
bonden söker efter rätklufvet virke, gör han ofta djupa hugg i träd- 
stammarne, härigenom åstadkommas kanske de största skadorna å stånd- 
skogen. 
Samtlige sådana bleckningar böra emellertid förbjudas, såsom va- 
rande fullkomligt obehöfliga. 
Uppbleckning af rågångar och skifteslinier förekommer allmänt inom 
vissa orter. I skiftesstadgan (14 kap. $ 104) finnes föreskrifvet att skil- 
nadslinierna, rågangarna, skiftesdelegarna emellan under vissa omständig- 
heter skola utmärkas medelst bleckning. Hvarthän detta kan leda, kan 
man särskildt i Dalarne, där hemmansklyfningarna yppigt florera och 
föreskrifterna i ofvannämnda lagrum komma till användning få se sorgliga 
bevis på. Ofta, synnerligast å utskiftena, som i regel i laga skiftade 
byar äro långsträckt rektangulära, och som enligt gängse öpskan skola 
kanske på ett flertal delegare delas i skiftets längdriktning inträffar, då 
att de nya skiftena bli oformligt långa men däremot endast ett fåtal 
meter breda. Exempel finnes t. o. m. på, att i händelse dessa skiften 
skulle utstakats, det mesta af skogen blifvit utfälld. TI stället hade en- 
ligt föreskrift skilnadslinierna uppbleckats. Efter denna förrättnings hand- 
läggande, såg skogen ut som om den varit utstämplad, dock med den 
skillnad, att samtliga träd i linierna voro omsorgsfullt bleckade på trenne 
sidor, och som detta skedde i ren granskog, blef denna få år därefter 
alldeles värdelös. I händelse denna skiftesstadgans föreskrift emellertid 
behöfver efterlefvas, bör ju bleckningen här, då den äger rum under 
uppsikt af förrättningsmannen, kunna ske på ett för ståndskogen mindre 
ödesdigert sätt. 
De vid skogsskötselns olika grenar gängse bleckningsåtgärderna, så- 
som i och för utmärkande af block-, hygges- och skifteslinier, riktlinier 
vid skogsräkningar, körskiftesgränser, baser och paralleller vid skogsin- 
delningar o. d., hafva i Fbg's ofvan anförda artikel bevisats med lätthet 
