SKADAN AF BLECKNING Å STÅNDSKOG. 175 
kunna utbytas mot mera praktiska och framför allt mera skogsbesparande 
åtgärder. , 
Vid utstämpling af till afverkning afsedda träd förekommer slutligen 
bleckningen i sin största utsträckning, och borde ju då i regel icke kunna 
åstadkomma någon skada, då de märkta träden äro afsedda att afverkas. 
Flerfaldiga orsaker kunna emellertid komma hindrande i vägen härför, hvar- 
för den vid stämplingsförrättningen ofta hörda och upprepade uppma- 
ningen af förrättningsmannen att göra stora och tydliga bleckor, särskildt 
hvad granen angår, icke alltid har fog för sig. Med stämplingsbleckan' 
afses, dels att den därå anbragta stämpeln må tydligt framträda, dels 
att vintertid, då afverkningarne äga rum och stammarne ofta kunna vara 
betäckta med rim, isbark och snö, afverkarna lättare skola kunna särskilja 
de för afverkning afsedda träden från de som skola kvarhållas. Hvad 
granen angår, är emellertid dess bark oftast så mörk att äfven en mindre 
blecka är tillräckligt tydlig för sitt ändamål. Å skogar där försåld af- 
verkningsrätt skall afverkas på jämförelsevis kort tid, och sålunda ett 
noggrannare urval af träden ej behöfver ifrågakomma, kan med fördel 
stämpelyxan utbytas mot en på en käpp fastsatt påse af säckduk, fylld 
med rödfärg, med hvilken fullt tydliga och tillräckliga märken å stam- 
marne kunna erhållas. Vid stämplingsförrättningar händer det mången 
gång, synnerligast då stämplingslaget består af flere handtlangare, att 
ett eller annat träd i misshugg blir påslaget. Oftast borttages då stäm- 
peln genom ett hugg, kvarlämnande ett djupt sår å stammen. Ett gran- 
träd går härigenom sin undergång snabbt tillmötes och borde därför 
hellre afverkas än få kvarstå. 
Inom vissa revir, där ortsbefolkningen gärna förfalskar stämpelmär- 
kena, använder man ännu den gamla typens yxor med stukmärke, hvilka 
äro svårare att eftergöra. 
Stukmärkena måste emellertid för att blifva tydliga anbringas å en plan 
yta. Ett kraftigare hugg är därför nödvändigt, men bleckan blir härige- 
nom större. Stämplad men kvarstående gran tar härigenom «fortare 
skada än om man använder den nu brukliga yxan. Med numera allmän- 
nast brukliga yxor, hvilka uthuggna stämpelmärket, kan detta tillräckligt 
tydligt anbringas å en yta som icke är fullt plan, d. v. s. å den endast 
från barken befriade stammen. Göres yxeggen så ringa kullrig som 
möjligt, som t. ex. å Hults yxor af Ume-modell, kan faran för att in- 
hugget blir för djupt i betydlig mån reduceras, ehuru detta dock mest 
är beroende af den som sköter yxan. Vid stämplingar, där tillsynen 
är slapp eller där slöa yxor användas, får man ofta se att den löshuggna 
!' Bleckan-texten-flaxen-blecket, olika benämningar i olika landsändar på samma sak. 
