176 VICTOR FR. EMBERG. 
»tveten» vid underkant hänger fast vid stammen. Sådant bör emeller- 
tid under inga omständigheter få äga rum, ty just i vecket vid denna 
sammanbindningspunkt uppstår en särdeles gynnsam grobädd för svamp- 
sporer, vattensamlingar o. d. som underlätta rötskadornas uppkomst. 
Till belysande af den inverkan en i och för stämpling utförd bleck- 
ning å granskog kan åstad- 
komma, må följande un- 
dersökningar och afbild- 
ningar i någon mån läm- 
na ett ringa bidrag. Som 
stämplingsbleckorna i re- 
gel äro betydligt mindre 
till omfång än andra blec- 
kor, visar det lätt, att ska- 
dan i andra fall inträffar 
tidigare och blir af större 
omfattning. 
Omkring midten af 1880- 
talet renstämplades en 
större skogstrakt inom 
Västerbottens län, hvarvid 
c:a 90,000 träd, till större 
delen bestående af gran, 
åsattes »stora och tydliga 
bleckor» med tillhörande 
märken. Af obekant an- 
ledning blef emellertid 
denna virkespost icke o- 
medelbart afverkad i sin 
helhet, utan' har under 
årens lopp omstämplats 
Fig. 1. Tvärgenomskärningar af för 17 år sedan utstämp- och utportionerats i smäår- 
lade och tillföljd af stämplingen rötskadade rotstockar af re poster, Så att dara 
gran, utvisande rötans utbredning i stammen. Genomskär- ännu en del finnes kvar. 
Denna första stämpling 
hade verkställts med de 
gamla rödkritsyxorna och bleckan slagits med en vanlig handyxa, hvarige- 
nom denna blifvit tillräckligt stor, i medeltal c:a 30 cm., samt hugget gått 
djupt in i veden, hvilket vid undersökningen visade sig hafva bidragit till att 
rötan fortare vunnit insteg och fått större spridning i stammen. Å fig. 2:1 samt 
åa fig. 1 II:2 och III:2, där afskärningarne tagits vid bleckans öfverkant, sy- 
ningen n:o I är gjord strax nedom bleckan, n:o 2 i dess 
öfre kant och de öfriga med 60 cm:s mellanrum. 
