OM FROSTSKADOR Å GRAN I NORRLAND SOMMAREN 1906. 184 
nära 1!/, månad efter frosthärjningen —- en del skadade toppskott af 
olika typer, om hvilka närstående fotografier torde gifva den bästa före- 
ställningen. Fig. 1 framställer sålunda en grantopp där samtliga årets 
skott och barr äro fullständigt döda, Denna typ härrör från mindre 
buskar och plantor, hvilka förutom denna skada äfven fått samtliga öf- 
riga årsskott dödade. I allmänhet anträffades individ som skadats på 
detta sätt dels å sanka, dels å mer öppna, kallare lokaler, å hvilka för 
öfrigt endast undantagsvis svagare angripna buskar voro till finnandes. 
Detta ger vid handen, att å dylika lokaler frosten varit så stark, att 
äfven de mot frostens inverkan bäst utrustade individen varit för svaga 
Foto. af förf. 1906. 
Big Fig. 2. Big: 3: Fig. 4. 
att trotsa densamma. Fig. 2 och 3 framställa tvenne grantoppar, där samt- 
liga skott äro mer eller mindre skadade. Spetsen af terminalskotten 
som ock en del af sidoskotten jämte tillhörande barr äro döda. Å fig. 
5 är toppskottet ensamt fruset under det fig. 4 framställer en grantopp, 
där samtliga sidoskott äro af frosten illa medfarna, hvaremot terminal- 
skottet här till synes undgått skadan. Så är dock icke fallet. Äfven 
detta skott har af frosten berörts, ehuruväl icke hårdare än att det kun- 
nat repa sig och fortsätta sin utveckling, hvilket framgår af skottaxelns 
egendomliga krökningar. Fig. 7 visar öfre delen af en gran, där endast 
ett sidoskott skadats under det att öfriga skott förblifvit fullständigt obe- 
rörda. Fig. 6 framställer slutligen en skottkrans, där samtliga skott äro 
så obetydligt berörda af frosten, att de kunnat bibehålla sin förmåga att 
vidare utveckla sig. De enskilda skotten intaga omedelbart efter frostens 
