HUFVUDMOMENTEN I DEN NORRLÄNDSKA SKOGHUSHÅLLNINGEN. 189 
som i Lappmarken, därest de, som makten hafva, på ett förståndigt 
sätt begagna densamma. Där kan man nämligen af skogsägaren be- 
tinga alla möjliga skogsvårdsåtgärder, hvilket jag ock framhållit för veder- 
börande. På grund häraf oroar jag mig icke för föryngringen därstädes, 
som föröfrigt ej alls är så riskabel, som herr W. utmålar den. De vackra 
ungskogar, som finnas närmast byarna, och som uppkommit efter afverk- 
ning af den gamla skogen, vittna därom. Denna afverkning har icke 
varit rationell, ty man tog naturligen det bästa först, men icke förty är 
resultatet öfverraskande godt. Hvad skall då icke ske, när nödiga frö- 
träd kvarlämnas, när hyggesrensningar och kulturer införas, och när de 
degenererade markerna återföras i skogbärande skick? I Lappmarken 
är det blott en rätt utöfning af makten, som behöfves. 
I det inre af Norrland, i all synnerhet i Lappmarkerna, har mycken 
skog så länge sparats, att den af ålder tagit skada. Att en hel del af 
denna skog redan förfarits är också visst, likasom att en ändring i detta 
afseende måste äga rum. Men denna ändring bör komma snart, och 
man får ej nöja sig med att utstämpla endast de träd, som redan tagit 
skada, man måste ock stämpla sådan skog, som årligen försämras. Ål- 
derdomen medför nämligen skröpligheter; gammal tall, om den ock är 
frisk, får lätt märgsprickor och gammal gran innanröta. Dessa fel fram- 
träda icke så mycket i skogen men desto mer på brädgårdarna. Endast 
under särskildt gynnsamma konjunkturer lönar det sig emellertid att 
afverka, till kusten nedflotta, försåga och skeppa skog, som lämnar blott 
fransk kvinta, utskott och vrak. Egentligen borde all skog afverkas, 
innan någon försämring ägt rum. Det dröjer dock mycket länge, innan 
så kan ske. Jag har erfarenhet om allt detta, ty själf har jag i forna 
tider sparat skogen alltför länge med den påföljd, att jag under de sista 
tio åren haft den största svårighet att kunna tillvarataga all skadad, 
torkande och kullblåst skog. Jag syftar nu på skogar, som ligga i 
Anundsjö socken, Västernorrlands län; hade 30 å 40 år tidigare de 
sämre delarna af dessa skogar afverkats, funnes nu i den dåliga skogens 
ställe vackra ungskogar till nytta för framtiden. 
Hela läggningen af herr W:s framställning och bevisföring, hans 
taktik att ur deras sammanhang lösrycka mina yttranden och gifva dem 
en oriktig innebörd samt att tillägga mig åsikter och syften, som äro 
mig främmande, allt detta gör, att jag endast motvilligt inlåtit mig på 
ett bemötande af herr W:s inlägg. 
Af ofvan angifna skäl kommer jag emellertid icke att inlåta mig i 
vidare svaromål. 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1907- 14 
