SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT, 1907. H. 4—5:. 
Frömängden vid rutsådd af tall- och granfrö. 
I denna tidskrifts februarihäfte för innevarande år redogör förestånda- 
ren vid Statens Skogsförsöksanstalt, jägmästare A. Maass, för vissa af an- 
stalten utförda såddförsök afseende att belysa, hur många frön af tall och 
gran, som vid rutsådd lämpligen böra nedmyllas i hvarje ruta. 
I egenskap af e. assistent vid Skogsförsöksanstalten under sommarhalf- 
året 1905 kom undertecknad att lägga hand vid samtliga dessa sådder äfven- 
som i någon mån vid I1:a årets planrevision. Då jag sålunda haft anled- 
ning att ägna mycken tid och jämväl intresse åt dessa försök, må det nu 
tillåtas mig att, då första resultaten af undersökningen föreligga i halfofficiell 
rapport, framhålla några synpunkter rörande försökens planläggning och 
bearbetning, hvilka möjligen kunna förtjäna beaktande. En diskussion öfver 
de offentliggjorda resultaten bör kunna vara desto mera gagnelig, som under- 
sökningarne ännu äro oafslutade. Några af anmärkningspunkterna i det föl- 
jande äro dessutom af mera allmän natur. 
Man kan obetingadt skänka sitt erkännande åt det i och för sig bety- 
dande sifferarbete och för en vidare bearbetning användbara material som 
nedlagts i uppsatsens vidlyftiga tabeller. Författarens sätt att framlägga och 
tolka resultaten af försöken uppfordrar likväl till åtskilliga invändningar. 
Ändamålet med försöken är ofvan angifvet. Ehuru författaren ej klart 
uttryckt detta, är man berättigad antaga, att hans mening varit, att svaret 
på det framställda spörjsmålet — frömängden — skulle blifva allmängiltigt, 
naturligtvis med begränsning till svenska förhållanden. Å sid. 66 läses: 
»För att undvika, att till försöken användes antingen ett synnerligen godt 
eller synnerligen dåligt utsäde, togs fröet från skilda håll inom landet. — — 
Liksom det till försöken använda fröet togs från skilda håll, var det ock 
nödvändigt, att sådderna verkställdes å flera olika platser — —.» Tydli- 
gen kan författaren med detta förfaringssätt ej blott och bart ha åsyftat att 
så medelgodt frö på medelgod mark. Om så verkligen varit fallet, stå de 
använda medlen ej i riktig proportion till målet, icke heller föra de med 
säkerhet till detta. 
Att fröet, såsom här skett, tages från flera, vidt skilda orter innebär 
ingen garanti därför, att fröposterna tillhopa bilda ett medelgodt helt. I 
själfva verket har ju författaren också sett sig nödsakad att ur försöksresul- 
taten utesluta tallfröet från Ångermanland. Huruvida detta verkligen varit 
befogadt, skall längre fram beröras. Ej heller synes det vare sig praktiskt 
eller nödvändigt att endast och allenast för vinnande af medelgoda kultur- 
fält och för att trygga försöken mot extrema väderleksförhållanden sprida 
försöksfälten öfver en yta, nående mellan Eksjö och Umeå breddgrader. 
Försökens planläggning visa sålunda, att författaren visserligen sökt nå 
