FRÖMÄNGDEN VID RUTSÅDD AF TALL- OCH GRANFRÖ. 209 
ett medelgodt, men på samma gång ett allmängiltigt resultat. Jag menar 
därmed ett resultat, som ej är ett medelvärde för någon viss grobar- 
hetsprocent, icke heller lokalfärgadt vare sig genom fröproveniens 
eller växtplats. 
Af denna beskaffenhet äro de på sid. 86 sammanförda hufvudresultaten 
af undersökningen: 
»att äfven om det yppersta utsäde användes och förhållandena i öfrigt 
äro gynnsamma, en rutsådd med 5 frön pr ruta har ringa utsikter att 
lyckas — —- —; 
att en sådd med 10 frön pr ruta lämnar en nöjaktig återväxt, för så 
vidt väderleken blir gynnsam — -— —; 
att sådden med 20 frön pr ruta ökar SiS att erhålla nöjaktig återväxt, 
äfven om väderleks- och markförhållandena skulle vara mindre gynnsamma; 
att således lämpligaste frömängden skulle vara 10—20 frön 
pr ruta vid rutsådd af tall- och granfrö, med en grobarhet hos 
fröetrat minst 70.2 >. 
Man känner sig onekligen rätt besviken inför dessa sväfvande allmänna 
resultat, som endast kunna sägas utmärka en vag minimigräns, men i öfrigt 
lämna oss i vår gamla okunnighet. Saken är den, att man alls icke be- 
höfver känna ett matematiskt medelvärde af alla möjliga fall. 
Den praktiska verkligheten upplöser sig i idel specialfall och är 
endast betjänad af klara besked rörande sådana fall. Den ene be- 
höfver t. ex. veta, hur många frön pr ruta — eller ännu hellre hur stor 
frövikt pr hektar — som böra nedmyllas vid tallsådd på så eller så beskaf- 
fad mark i Småland, om det använda fröets grobarhet är 90 2. En annan 
vill ha svar på samma fråga med den förändringen, att det här gäller en 
gransådd i Jämtland med trö af 45 2 grobarhet. Att för båda fallen endast 
ha samma svar till hands är otillfredsställande. Äfven om svaret i och för 
sig är sant, måste det under sådana förhållanden afgifvas i en så vid och 
sväfvande form, att det osökt påminner om det berömda delfiska oraklets. 
Man kan nu göra följande invändning: låt vara att sammanfattningen 
af resultaten är alltför vid för att vara praktiskt användbar, i de olika tabel- 
lerna återfinnas likväl med en smula besvär de siffror, som för hvarje sär- 
skildt fall ha intresse. 
Detta är delvis sant, delvis icke sant. Framställningens hufvudfel 
är, att de i tabellerna samordnade sifferuppgifterna ej sins emel- 
lan äro fullt jämförliga, ett fel, som återigen är en följd däraf, att 
som utsäde användts fröpartier med olika grobarhetsprocenter. 
I föreliggande fall synas groningsprocenterna af tabell 2 att döma, och 
därest »hårda» frön räknas som grobara, ha varit följande: 
Fröets härstamning | Trädslag Chord || Trädslag (CERN 
| I procent | | procent 
SJTsEN No (el SR ANS Tall 94 gran 66 
[ÖR LAN Ce den annes så KORR > 80 95 
1D rg» long LR ASEA SSV ) 77 sd 74 
IEEE fa Ne RR oa Bdoos ER ASOE | > 87 D 37 
ADEM anlade. a. scan earn sa I | 18 | — = 
