214 EDVARD WIBECK. 
=s. Under den gifna förutsättningen blir nämligen 
5 100 
af ekvationen — 
g=100. Insättes detta värde i ekvationen, fås a—=Ss. 
Om denna metod i föreliggande fall kommit till användning, skulle man 
ej sått med respektive 5, 10 och 20 tallfrön pr ruta hela raden af frösorter 
utefter, utan med sålunda beräknade frömängder: 
— - S - - 
a IA 3 RR |  Beräknadt SR Beräknadt ERA Beräknadt 
Fröets härstamning lutsåddal antal frön |"E | antal frön | es. | antal frön 
| frön frön | frön | 
Se  — 
Säldlaea 5 - 100 10.100 To SE 120.100 
SSPULLANMAN > eco c syn onsn ne 5 = 5, FR = IO, = 2 
OK NR 94 EE, 94 | 94 d 
$ 6 FERCRN a . 10-100 1, 25 20.100 se 
UPPLAG es vargen CER FAR LIC fm RA SSA 5 | 
5 . 100 10.100 20.100 
FIA LALT ER ra ee Ne OT a IGN 13 — =12,9 26 = 25,9 
6 77 FN 77 ä 
SER Gaj SEELOO JA Ken rgoN | 22 [20-100 2 | 
älsingland ............ | 87 = 57 DS 87 = 1134 3 87 = 19 
RÅ AEG : SIE O0R 6 ERS GOSSE ET 20.100 | 
- ngermanland......... | 2 TE Sf 5 18 NV SS ä 
Af denna tabell framgår bland annat med all önskvärd tydlighet, hvar- 
för sådderna med tallfröet från Ångermanland gaf så klena resultat. Orsa- 
ken ligger helt enkelt däri, att en sådd med: 20 frön pr ruta af ett fröparti, 
som blott håller 18 2 grobarhet, ej ens motsvarar 5 frön pr ruta af frö- 
sorter med 80—90 2 grobarhet. Då redan 40 frön pr ruta af Ångerman- 
landsfröet, hvilket antal ej på långt när motsvarar 10 frön pr ruta af de 
bättre frösorterna, likväl, såsom tabell 7 visar, gifvit upphof till ett rikare 
plantuppslag än flera af 10-frösådderna, kunde man på förhand misstänka, 
att fröets speciella markgroningsprocent är hög. Med tillhjälp af de i tabell 
7 gifna talen har jag uträknat densamma för samtliga försöksfält med un- 
dantag af Upplandsfältet. De erhållna talen äro: 
SSK AD Åge sea 39,8 Jämtland (Östersund) ...... 55,6 
INATT OSSE SSR ERE SEN SANS 50,1 Jämtland (Bispgården) ... 57,8 
Erälsolan dess 7159 4 RV ÄStenD Otter ss ere 
Jämföras dessa tal med de öfriga tallsorternas s-värden, finna vi, att 
Ångermanlandsfröet i själfva verket har den ojämförligen största 
speciella markgroningsprocenten af alla. Felet med detta frö har 
endast legat i den mängd smärre slöfrön, hvarmed de grobara varit upp- 
blandade. Detta är emellertid ett förhållande, som snarare är att anse som 
regel än undantag beträffande skogsfrö från så nordliga trakter. Författa- 
rens förfarande att ur redogörelsen för törsöksresultaten utesluta Ångerman- 
landsfröet är ganska obefogadt samt att beklaga på grund af det särskilda 
intresse, som är förbundet med en så nordlig fröproveniens. 
Min kritik af författarens sätt att behandla den förelagda uppgiften kan 
sammanfattas sålunda. 
