TRÄVARUMARKNADEN. 219 
TRÄVARUMARKNADEN. 
»Tiden görs mig lång! ...» — Vi beklaga att, när det återigen 
gäller gifva uttryck åt stämningen på trävarumarknaden, behöfva upp- 
repa detta trista gamla omkväde, men den envisa tystnaden fortfar. 
Hade det varit i »den gamla goda tiden», skulle man ej fäst sig så 
mycket därvid, ty mars och april var ju den »döda» säsongen, då man 
i lugn och ro kunde vända sågverket och trävaruaffärerna ryggen, ehvad 
nu färden bar mot norr till de fällda furornas frostiga ådalar eller mot 
söder till mildare markers magiska brunnar. Men nu för tiden har man 
inrättat sig annorlunda, och man betraktar icke längre en död säsong 
såsom en välsignelse från himlen. Man misstänker tvärtom, att den 
döda säsongen ofta kommer sig däraf, att — konkurrenterna lefva så 
mycket lifligare under tiden. Så har det nog varit äfven nu. Sedan 
köparne fyllt sina första behof af svenska trävaror, ha de vidare opererat 
i finska, ryska och norska varor, som äfven bjudits dem relativt billigare 
med påföljd, att man nu vill anse priset för svenska varor något för 
högt. Några egentligen ledande affärer känna vi icke ha skett på sista 
tiden, men väl en och annan stänk-affär, ibland ock till något reduce- 
radt pris. På den poäng priserna nu stå, bör man dock ingalunda ru- 
bricera en vibration på 2"/, å 3 shillings såsom prisfall, utan blott som 
en opportun eftergift för att i visst fall komma till affär. Och vi hålla 
fortfarande före att ingen anledning till oro förefinnes, om vi icke skapa 
sådan själfva, hvilket herrar köpare numera minst af alla skulle önska. 
En omständighet, som är ägnad att stärka ställningen, har tillkommit i 
och genom den ovanligt tidigt inträffade vårvärmen, hvarigenom timmer- 
drifningarna på många håll redan måst afslutas betydligt tidigare än af- 
sedt varit, och resultatet torde med säkerhet blifva högst väsentlig minsk- 
ning i den beräknade timmerfångsten. Vidare måste i de oerhördt upp- 
drifna timmerpriserna anses ligga en säker garanti, att priserna å sågade 
varor med säljarnas goda vilja icke kunna väsentligen sänkas. 
Som nämndt i vår förra rapport, väntar man från Zyskland knap- 
past förr än i maj, måhända först i juni, någon vidare liflighet i trans- 
aktionerna. Detta land beräknas för öfrigt ha täckt 60 å 70 procent 
af sitt behof för året. Fråga är dock, om detta »behof» kalkylerats lika 
med 1906 års import och om man sålunda icke räknat med, att behofvet 
år för år växer. Tysklands hela trävaruimport år 1906 uppskattas till 
omkring 525,000 standards emot 480,000 år 1905, sålunda en ökning 
