NOTISER. 223 
tesvis sport att kronojägare inom mitt revir, tack vare mitt ingripande, sluppit ifrån 
en kostnad vid deras af- och tillträdessyner, hvilken kostnad oriktigt påförts den af 
vederbörande förrättningsman, som icke haft reda på rätta förfaringssättet med denna 
debitering. Vid sådant förhållande har jag ansett att en erinran om ifrågavarande 
prejudikat kan vara till gagn för vederbörande. 
Saken gäller af- och tillträdessyn närmast nu på kronojägareboställe, Beträf- 
fande synekostnaden härvid praktiseras ofta så — af egen erfarenhet vet jag att så 
förfares åtminstone i 4 län —, att denna kostnad till kronofogden såsom syneför- 
rättare och till 2:ne nämndemän såsom biträde fördelas så, att af- och tillträdare få 
betala hälften hvar af hela belöpande kostnaden, Detta debiteringssätt är emeller- 
tid icke riktigt: den af- och den tillträdande kronojägaren ha att mellan sig för- 
dela kostnaden endast för de biträdande 2:ne nämndemännen, enligt kungl. kungö- 
relsen 30 dec. 1863, då däremot ersättningen till kronofogden icke alls skall betalas 
af kronojägarna, utan denna kostnad skall ersättas af allmänna medel, att utgå af 
rese- och traktamentsanslaget å respektive riksstatens hufvudtitel, jämlikt kungl. 
kungörelsen 11 febr. 1881, Detta allt i enlighet med nådigt bref till K. Domänsty- 
relsen 5 augusti 1892. Erh. R. Björklund. 
LÖNEREGLERINGSKOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL FÖRBÄTTRAD AFLÖ- 
NING ÅT KRONOJÄGARE. Den kommitté, som: Kungl. Maj:t den 3 oktober 1902 
tillsatte för afgifvande af utlåtande och förslag rörande reglering af statens ämbets- 
verks och myndigheters löneförhållanden m. m., fick genom nådigt bref den 2 mars 
1906 sig anbefalldt att, sedan den afslutat sina arbeten angående landsstaten, öfvergå 
till behandling af frågan om reglering vid skogsstaten och de allmänna skogsläroverken- 
Dess förslag rörande skogstjänstemännen och skogsläroverken återfinnas i denna 
tidskrifts fackupplaga bland fackuppsatserna och anföres här endast förslaget, i 
hvad det rör kronojägarna, 
Beträffande dessa framhåller kommittén att det gäller särskildt att tillse, att 
de aflöningsförmåner, som bjudas af staten, äro någorlunda tillfredsställande i för- 
hållande till de förmåner, som stå till buds hos andra arbetsgifvare. Så länge sko- 
lade skogvaktare endast rönte efterfrågan å en del bruk och större egendomar i 
södra och mellersta delarna af riket, där aflöningsvillkoren, åtminstone beträffande 
kontant lön, höllos tämligen medelmåttiga, kunde statsskogarnas behof af dylik 
personal tillgodoses med goda krafter, oaktadt de onekligen små aflöningar som 
bestodos denna personal, allra helst som inom de norra distrikten ofta till krono- 
jägare antogos personer, som icke genomgått skogsskola, enär tjänstgöringen där 
hufvudsakligen afsåg bevakning och kontroll. 
Härutinnan har emellertid under senare tiden en väsentlig förändring inträdt, 
i det att numera alla mera betydande skogsägare, äfven norrut, börjat anställa sko- 
lade skogvaktare mot i allmänhet afsevärdt högre aflöningsförmåner, än dem staten 
består sina kronojägare, och af de nyinrättade skogsvårdsstyrelserna anställas s. k. 
länsskogvaktare, äfven dessa med bättre aflöningsförmåner än kronojägarna. 
Om det sålunda, såsom domänstyrelsen i november 1897 omnämnde, redan då 
kunde af vederbörande skogstjänstemän framhållas, att bland de från skogsskolorna 
utgående lärjungarna de dugligaste företrädesvis sökte befattning i enskild tjänst, 
där de hade större utsikt att finna sin bärgning, så gäller säkerligen detta nu i än 
högre grad, ty den förbättring i aflöning, kronojägarna efter nämnda tidpunkt er- 
hållit, torde icke motsvara den allmänna stegring i lefnadskostnaderna, som nu- 
mera inträdt, än mindre motväga den ökade tillgången på bättre aflönade enskilda 
tjänster. 
