238 HENRIK HESSELMAN. 
områden, som först i senare tid blifvit föremål för vetenskaplig behand- 
ling. Inom växtgeografien har han visat sig haft blick för olika växt- 
samhällen, ehuru dessas närmare studerande börjar först efter 1870. 
När man läser hans reseskildringar, kan man icke undgå den föreställ- 
ningen, att han haft en viss uppfattning af våra olika skogstyper. På 
det området är han sålunda en mycket tidig föregångare inom vår skogs- 
bushållning. 
I betraktande af 1700-talets svenska skogslitteratur har Linné 
presterat både många och högst beaktansvärda arbeten. Hvilket in- 
flytande dessa haft och hvilken ställning de intaga till den samtida och 
följande utvecklingen på skogslitteraturens område, är ännu omöjligt att 
säga. Det tillkommer den, som en gång skrifver det svenska skogs- 
brukets historia, men säkerligen skall det då visa sig, att Linné på 
detta område liksom på många andra utmärkt sig framför sin samtid 
genom sin klara, nästan intuitiva ande. 
Våra barrskogars vackraste, vänaste prydnad är en liten anspråks- 
lös växt, som Linné kallar »mzn blomma». Den påminner oss icke 
blott om den store naturforskaren, utan också om en af de allra 
första författarna inom vår skogslitteratur, utmärkt icke blott af kär- 
leken till skogen och naturen, utan ock af sin underbart skarpa blick 
för dess lif. 
