SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1007, H. 0—7. 
Ett förslag till förbättring i arbetarnes bostäder 
vid drifningar å kronans skogar. 
Af And, Holmgren. 
Hvarje norrländsk skogsman torde nog hafva sig alltför väl bekant 
de förhållanden, under hvilka de vid timmerdrifningar å såväl enskildes 
som kronans skogar sysselsatta arbetarne lefva. Hvem af oss känner 
icke dessa kojor, uppförda af obarkadt timmer, med jorden till golf, 
med dörren och rökfånget till fönster; där vattnet droppar ned ur taket 
och vinden blåser in genom väggen? Mången har kanske ej så noga 
reflekterat öfver kojornas usla beskaffenhet och den fara denna med- 
för för dess invånare. Jag behöfver dock väl knappast visa att de- 
samma i hygieniskt afseende äro i hög grad hälsovådliga och att de 
ej äro värdiga människoboningar. Faran i deras användande till bo- 
städer är så mycket större som en stor procent af vår skogsbefolkning 
i dem tillbringar snart sagdt halfva sitt lif. I de norrländska provinsial- 
läkarnes rapporter blifva dessa bostäder helt och hållet utdömda så- 
dana de nu te sig. 
Ett allmänt klander öfver dessa missförhållanden börjar från alla 
håll förspörjas och då nu frågan göres till föremål för behandling i 
pressen, är snart den tid kommen, när saken drages inför riksförsam- 
lingen för att slutligen genom lagstiftning finna sin lösning. Men ännu 
torde denna viktiga och behjärtansvärda fråga möjligen under åratal få 
vänta på sin slutliga lösning. 
I syfte att söka verka för dessa förhållandens förbättrande åtmin- 
stone å kronans skogar har denna lilla uppsats tillkommit i den vissa 
tillförsikten, att går väl staten före med ett godt exempel skola snart 
enskilda följa efter. 
Ansvaret för dessa missförhållanden drabbar i första hand helt gifvet 
arbetsgifvaren, i hvars makt det dock i viss mån står att sörja för sitt 
folks trefnad och välbefinnande. Staten är tydligen helt och hållet fri 
från detta ansvar, då den i allmänhet försäljer sin skog å rot, öfver- 
lämnande utdrifningen åt virkesköparen. 
Men förhållandena äro nu en gång sådana att, äfven om köparen 
till dessa virkespartier vill sörja för sitt folk genom uppförande af goda, 
hygieniska bostäder, detta näppeligen låter sig göra. I allmänhet in- 
