208 EDVARD WIBECK. 
I den egentliga skogen, som utgöres af artrik blandskog och 
håller den — efter svenska förhållanden sedt — ringa arealen af 120 
hektar, äro mera än 2,000 holkar uppsatta, hvaraf öfver 90 2 befunnos 
vara bebodda. Flera olika slag af skyddshäckar förekomma, bl. a. sådana 
sammansatta af enbart Zaxus och Picea excelsa Remonti. 
Att godset Seebach, skyddadt af en sådan härskara af insektutrotare, 
ständigt kan glädja sig åt rika fruktskördar samt blifvit fullkomligt obe- 
rördt af de härjningar af ekvecklaren (Tortrix viridana), hvilka öfver 
gått kringliggande trakt, är rent af själfklart.- Detta visar också, att 
den, som skyddar fåglarna, sparar åt sin egen gård, men föga åt gran- 
nens, ett förhållande, som följer af flyttfåglarnas vana att regelbundet 
återvända till sin födelsenejd. 
Jag har härmed sökt att i korthet redogöra för de orsaker, som förr 
eller senare tvinga till fågelskydd, samt hur detta bör anordnas. Intet 
nytt har här framdragits, utöfver hvad som förut blifvit sagdt, men ett 
upprepande af detta med en vädjan direkt till skogsmännen är i be- 
traktande af sakens vikt och den ringa uppmärksamhet, som hitintills 
ägnats densamma, ej obefogad. Önskligt vore, att svenska landtmän 
och skogsägare ej ville betrakta ett praktiskt fågelskydd som ett kurio- 
sum allenast. Vidmakthållandet af ett rikt småfågelslif är för kultur- 
länderna en fråga af verklig nationalekonomisk betydelse. Det är in- 
konsekvent att försumma fågelskydd, men offra ansenliga summor för 
bekämpande af redan utbrutna insektshärjningar. Som förebyggande 
medel i allmänhet, är fågelskyddet dock både billigare och mera verk- 
samt än kraftåtgärder i sista stund. 
I detta liksom i många andra fall skulle man kunna önska, att 
staten ginge främst. Men en önskan förutsätter alltid en möjlighet till 
uppfyllelse, och för närvarande kan man ej räkna på ett sådant före- 
gångsarbete från svenska skogsstatens sida. Å ena sidan revirens stor- 
lek och å andra sidan den mångfald olikartade expeditionsgöromål, som 
nu nödvändigtvis dela jägmästarens tid mellan snabbresor genom reviret 
och ett träget arbete vid skrifbordet, utesluta hvarje tanke på en sådan 
detaljfråga som fågelskydd. Detta, liksom hela den ingående bestånds- 
vård, hvaraf fågelskyddet endast utgör en obetydlig del, tillhör den 
framtid, då skogspersonalen får tid att i detalj lära känna sina skogar 
samt att mera än nu i sak arbeta med desamma. 
Edvard Wibeck. 
