Lars Johan Hallgren. 
STIPE JA Ne 
Det svenska skogs- och jaktväsendet har att uppvisa flera skilda tids- 
perioder, då det i hög grad rönt statsmakternas uppmärksamhet. En sådan 
tidsperiod inföll på 1860-talet. Genom de då utfärdade kungl. förordnin- 
garna om skogarna och jakten i riket och om skogsstyrelsens och skogssta- 
tens organisation, samt genom nya skogsstatstjänsters inrättande m. m. blef 
steget taget till införande af ett bättre sakernas skick i vår skogs- och jaktvård. 
Det uppsving, som då följde, förde med sig, att många unga män, som 
då redan valt sitt lefnadskall, började rikta sin uppmärksamhet på skogsbanan. 
Bland dessa var äfven studeranden i bergshandtering vid Uppsala uni- 
versitet Lars Johan Hallgren; hvilken såsom pensionerad jägmästare afled den 
28 januari 1907 å hemmanet Stora Hjarpetorp vid foten af Hunneberg. 
Lars Johan Hallgren föddes 1839 i Norrköping och blef efter genom- 
gångna. studier vid hemortens läroverk student i Uppsala 1858. I denna 
stad stannade han till 1864, då han lämnade akademien för att hos den 
frejdade jägaren, öfverjägaren i Södermanland G. de Broen genomgå det för 
inträde vid skogsinstitutet föreskrifna s. k. praktiska året. Här kom han i 
en god skola förnämligast hvad jakten beträffar. I afseende på skogsskötseln 
voro kanske förhållandena ännu där mera primitiva. Skogsinstitutet genom- 
gick Hallgren på ett år och blef sedermera välbeställd extra öfverjägare 
1866 på västra Jämtlands revir utan lön, men med skyldighet att tjänstgöra, 
när så påfordrades, som termen lydde. I detta revir vistades han till 1875, 
då han på uppmaning sökte och erhöll lektoratet vid skogsinstitutet i skogs- 
