C: G. G. HOLMERZ. 275 
bar skidan honom den långa »vägen» — 17 mil — till grannreviret. Solen 
hann trenne gånger dala bak horisonten, innan han nådde målet och bjöds 
välkommen att jula i Jockmock. [ 
Sitt vackra Arjepluog utbytte H. senare mot bostad i Arvidsjaur. År 
1869 lämnade han äfven detta och blef jägmästare i Kalix revir, där han 
som ungkarl bodde i Öfverkalix (Bränna). Ett angenämare hem var dock den 
bild, som nu hägrade för honom. 
År 1865 hade H. lärt känna familjen Odén från Valdemarsvik, senare 
bosatt i Norrköping. Med denna familj räknade han släkt, ty frun i huset 
var kusin med H:s mor. Ett par år senare blef han förlofvad med enda 
dottern i familjen Anna Gertrud Odén. Är 1870 stod deras bröllop. De 
nygifta bosatte sig på Stråkanäs invid Nederkalix, hvarest de tillbragte ett 
par lyckliga år. 
Sommaren 1872, då H. genom Henrik Widmark — senare landshöf- 
ding i Norrbottens län -— erhållit en tids sysselsättning vid afvittringsverket, 
reste frun ner till sitt föräldrahem. Det var denna sommar utställning i 
Köpenhamn. På hösten erhöll H., återkommen till Kalix, ett telegram från 
svärfadern, däri han inbjöds möta honom på utställningen. »Den är lätt att 
locka, som gärna vill hoppa.> H. reste, såg utställningen, gästade svärför- 
äldrarna och anträdde omsider jämte frun och med ett rikt vinterförråd af 
matvaror — däribland en julgris — återresan till Kalix. Men då ångbåten 
låg i Stockholm, skulle H. uppvakta generaldirektören i skogsstyrelsen. Han 
fick här veta, att direktören för skogsinstitutet fått blodstörtning. Till sin 
stora öfverraskning erbjöds han uppehålla tjänsten under ett halfår, då man 
hoppades, att direktören åter skulle vara frisk. Här gällde ett raskt svar; 
H. fick betänketid endast öfver natten. Svaret blef, att han skulle försöka 
göra sitt bästa under ett halfår. 
H. med fru stannade i Stockholm, men deras djupt i fartyget lastade 
varor gingo norrut. Senare fick H. resa upp för att aflämna reviret till 
vikarie och medtog då från hemmet i Kalix ett och annat till Stockholm. 
Det hufvudsakliga bohaget stod dock kvar, ty det var ju endast fråga om 
att vara borta ett halfår. 
pd 
När H. den 25 oktober 1872 blifvit t. f. direktör, inflyttade han i en 
liten lägenhet på 4 rum och kök å nedre botten vid skogsinstitutet. Vi be- 
höfva orientera oss för att räkna ut, hvar denna låg. Vi börja med den 
del af byggnaden, som är mest oförändrad och gå in genom norra ingången, 
som nu leder till lärosalar på nedre botten och till direktörsbostaden 1 trappa 
upp. Den senare var på den tid här är fråga om uthyrd, medan lärosalarna 
på nedre botten voro de enda, som disponerades för undervisning. Först 
