2 76 IN MEMORIAM. 
kom man in i det rum, som nu användes till laboratorium. Därpå följde 
den största lärosalen, så ett rum, hvari funnos skåp med fåglar m. m., och 
slutligen hörnrummet med insekter. Därmed voro-lokalerna för undervis- 
ningen slut. Gick man in genom södra ingången, hade man direktörsbo- 
staden på nedre botten och vaktmästarens rum I trappa upp jämte ett rum 
med uppställda träprof m. m. Direktörsbostaden utgjordes alltså af den nu- 
varande till vänster från ingången belägna tamburen, lärarerummet, den där- 
innanför liggande lärosalen, då delad i två rum, samt det lilla mörka rummet 
i vinkeln, då apteradt till kök. Den nuvarande tamburen var H:s arbetsrum. 
Sågo vi oss om i parken, funno vi ett och annat störande. Stranden 
vid Djurgårdsbrunnsviken var använd till upplagsplats för båtar. På parkens 
gräsmattor betade vaktmästarens två kor, och det låga staketet omkring par- 
ken hindrade ej gardister med sällskap att, äfven om grindarna voro stängda, 
taga sig in. H. fann alltså åtskilligt, som borde ändras, men först af allt 
måste han tänka på sin egen utbildning. 
Så oförberedd, som H. den tiden var för den befattning han skulle 
sköta, måste han använda hela sin energi på att öka sina kunskaper. Han 
studerade och gjorde anteckningar till långt fram på nätterna för kommande 
lektioner. Det tarfvades ifrigt arbete under åratal för att H. skulle fullt kunna 
behärska sina läroämnen. Ej heller H:s praktik hade varit nog allsidig för 
att han skulle fullt nöjaktigt kunna fylla de kraf hans mycket fordrande be- 
fattning ställde på honom. Hit hörde därjämte att sköta läroanstaltens 
ekonomi och ordna undervisningen i dess helhet. 
Det första halfåret flydde snart och H. mottog förnyadt förordnande så- 
som direktör. Så gick ett helt läsår, och ännu ett påbörjades. H. fram- 
lade nu förslag att ändra institutets lokaler, så att elevernas båda årskurser 
kunde blifva helt och hållet skilda. Härför fordrades, att H:s egen bostads- 
lägenhet ändrades till undervisningslokaler, och att direktören skulle erhålla 
den då uthyrda, nuvarande direktörsvåningen. Denna plan skulle genom- 
föras till hösten 1875. Men samtidigt som H. förberedde denna ändring, 
planerades på helt annat håll en annan. H:s förordnande såsom t. f. direk- 
tör skulle ej förnyas, utan annan man därför sökas. Jägmästare Wilke lärer 
härom varit vidtalad, och han kom upp till Stockholm. Först när han där- 
vid besökte skogsinstitutet och omtalade för H., att han skulle efterträda 
honom, erhöll H. kännedom om hvad som förestod. 
H. hade emellertid nu genom flitiga studier ökat sina kunskaper och 
genom en på egen bekostnad sommaren 1875 företagen studieresa till Tysk- 
land höjt sin kompetens. Han anförtrodde sin sak åt dåvarande öfverhof- 
jägmästaren Lewenhaupt på Claestorp, hvilken hade direkta förbindelser på 
högsta ort. H. blef också kvar på direktörsbefattningen. 
kd kd 
